Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 250/12/5506	Martin, 9.1.2013
EEČ : 2-40-19-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Nebezpečné vyhrážanie podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu, Odboru všeobecnej vnútornej správy v Martine 
obvinený 28. 04. 2012 v čase približne 23.00 h v Martine na Ul. Kolárovej vystúpil z osobného motorového vozidla zn. Opel Sigma, ktoré šoféroval XXXXX, XXXXX, v ktorom sa spolu s ním viezla aj poškodená XXXXX, XXXXX, ktorá sedela na zadných sedačkách, otvoril zadné dvere a ťahal poškodenú von z vozidla, čomu sa ona bránila, snažila sa ho odstrčiť nohami, následne ju desať krát udrel rukou zovretou v päsť do oblasti hlavy, pričom jej opakovane vulgárne nadával a vyhrážal sa jej zabitím, čím poškodenej XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX č. 51, spôsobil pomliaždenie dolnej pery a drobnú tržnú ranku na vnútornej sliznici dolnej pery, teda poranenia nevyžadujúce si práceneschopnosť poškodenej, vyžadujúce si dobu liečenia 4-5 dní, a vyhrážkami zabitím u nej vzbudil dôvodnú obavu o jej život a zdravie, 
pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
	Poverený príslušník PZ OO PZ XXXXX - východ  OR PZ XXXXX uznesením sp. zn. XXXXX z 29. 04. 2012 podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie  XXXXX, XXXXX, pre prečin ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1,  § 156 ods. 1 Tr. zák., a pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. zák., ktoré sa mali stať na tom skutkovom základe, ako je uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som zistil, že konajúci policajt vykonal všetky dostupné dôkazy, potrebné  pre náležité zistenie skutkového stavu veci v rozsahu potrebnom pre rozhodnutie. 

	Obvinený v rámci svojej výpovede z 29. 04. 2012 využil svoje právo a nevypovedal. Obdobne obvinený ku skutku kladenému mu za vinu nevypovedal ani pri jeho výsluchu d¨ľa 13. 11. 2012. 

	Svedky¨ľa XXXXX vo svojej výpovedi z 13. 11. 2012 uviedla, že je nemá obavu alebo strach z obvineného, žije s ním v jednej domácnosti ako družka, problémy s ním nemá. Ku skutku kladenému obvinenému za vinu vypovedať, v súlade s ustanovením § 130 ods. 2 Tr. por., odmietla. 

	Svedok XXXXX k veci d¨ľa 13. 11. 2012 vypovedal, že vo večerných hodinách 28. 04. 2012 ho požiadal obvinený, aby ho odviezol do Martina, pre jeho družku, poškodenú XXXXX. V Martine pri obchodnom dome Prior k ním  do auta nastúpila poškodená, medzi ktorou a obvineným vznikla slovná potýčka, pričom svedok si na jej obsah nespomínal. Počas cesty sa obvinený s poškodenou stále hádali. Svedok tiež videl, že keď vozidlo zastavil, tak obvinený vybehol von a naťahoval sa s poškodenou. Žiadne údery alebo vyhrážky zo strany obvineného svedok neregistroval. 

	V priebehu skráteného vyšetrovania bolo vo veci vypracované odborné vyjadrenie, MUDr. XXXXX, ktorého predmetom bolo posúdenie zranení poškodenej, ktoré utrpela v dôsledku konania obvineného. Zo záverov uvedeného odborného vyjadrenia vyplynulo, že poškodená utrpela pomliaždenie dolnej pery a drobnú tržnú ranku na vnútornej sliznici dolnej pery. MUDr. XXXXX charakterizoval tieto poranenia ako ľahké, nevyžadujúce si vystavenie práceneschopnosti poškodenej, ktorých doba liečenia je 4-5 dní. Poranenia poškodenú obmedzovali v obvyklom spôsobe života, pre ich bolestivosť, iba nevýrazne. Podľa záverov odborného vyjadrenia vzhľadom k intenzite útoku k závažnejším poraneniam dôjsť nemohlo.   

	Do spisového materiálu boli tiež vo forme listinných dôkazov zabezpečené lekárske správy deklarujúce charakter a rozsah poranení poškodenej. 

	Podľa § 156 ods. 1 Tr. zák. prečinu ublíženia na zdraví sa dopustí ten, kto inému úmyselne ublíži na zdraví. 

	Podľa § 14 ods. 1 Tr. zák. pokus trestného činu je konanie, ktoré bezprostredne smeruje k dokonaniu trestného činu, ktorého sa páchateľ dopustil v úmysle spáchať trestný čin, ak nedošlo k dokonaniu trestného činu.

	Podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. zák. prečinu nebezpečného vyhrážania sa dopustí ten, kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu, a taký čin spácha na chránenej osobe.

	Podľa § 139 ods. 1 písm. c/ Tr. zák. chránenou osobou sa rozumie  blízka osoba.

	Podľa § 127 ods. 4 Tr. zák. blízkou osobou sa na účely Trestného zákona rozumie príbuzný v priamom pokolení, osvojiteľ, osvojenec, súrodenec a manžel; iné osoby v rodinnom alebo obdobnom pomere sa pokladajú za navzájom blízke osoby len vtedy, ak by ujmu, ktorú utrpela jedna z nich, druhá právom pociťovala ako ujmu vlastnú. 

	Podľa § 127 ods. 5 Tr. zák. blízkou osobou sa na účely trestných činov vydierania podľa § 189, znásilnenia podľa § 199 ods. 2, sexuálneho násilia podľa § 200 ods. 2, sexuálneho zneužívania podľa § 201 ods. 2, týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208, nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 2 alebo nebezpečného prenasledovania podľa § 360a rozumie aj bývalý manžel, druh, bývalý druh, rodič spoločného dieťaťa a osoba, ktorá je vo vzťahu k nim blízkou osobou podľa odseku 4, ako aj osoba, ktorá s páchateľom žije alebo žila v spoločnej domácnosti.
 
	Podľa § 123 ods. 2 Tr. zák. ublížením na zdraví sa na účely tohto zákona rozumie také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného. 

	Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som zistil, že konajúci policajt postupoval v súlade so zákonom, keď vydal uznesenie sp. zn. XXXXX z 29. 04. 2012, ktorým podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie  XXXXX, nar. XXXXX, pre prečin ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1,  § 156 ods. 1 Tr. zák., a pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. Spomenutým uznesením však malo byť správne kvalifikované konanie obvineného, v časti týkajúcej sa trestného činu ublíženia na zdraví, ako prečin ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1,  § 156 ods. 1, ods. 2 písm. a/ Tr. zák., a to práve vzhľadom k osobnému vzťahu medzi obvineným a poškodenou. 
	Konajúci policajt, v čase vydania spomenutého uznesenia, celkom správne vychádzal z trestného oznámenia poškodenej, ako aj z listinných dôkazov, ktoré obsah trestného oznámenia potvrdzovali. 
	Obsahom trestného oznámenia poškodenej bol popis priebehu celého stíhaného skutku, ako aj jej tvrdenia, že má, resp. mala v čase spáchania skutku obavu o svoj život a zdravie, a to práve v dôsledku vyhrážok, ktoré mal na jej adresu vysloviť obvinený. 
	Tieto tvrdenia poškodená pri svojom výsluchu v rámci skráteného vyšetrovania neuviedla, nakoľko k veci nevypovedala, pričom využila svoje právo v zmysle § 130 ods. 2 Tr. por. 
	
	Vo vzťahu k časti konania obvineného, spočívajúceho vo vyhrážkach zabitím voči poškodenej, právne kvalifikovanému ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr., je podstatné subjektívne vnímanie takýchto vyhrážok poškodenou.  Inak povedané objektívna stránka tohto trestného činu spočíva vo vyhrážkach páchateľa inej osobe smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou, a to takým spôsobom, že to u takejto osoby môže vzbudiť dôvodnú obavu z ich uskutočnenia. Obava poškodenej z uskutočnenia vyhrážok obvineného môže byť teda preukázaná jedine na základe jej prezentácie poškodenou osobou, vzhľadom k čomu je možné konštatovať naplnenie skutkovej podstaty spomenutého trestného činu po objektívnej stránke. 	To že má poškodená z vyhrážok obvineného obavu, táto uviedla jedine v obsahu ¨ľou podaného trestného oznámenia. 
	Trestné oznámenie ako také nemôže poslúžiť ako dôkaz v rámci trestného konania proti obvinenému pri meritórnom rozhodnutí, tvorí výlučne podklad pre začatie trestného stíhania, resp. vznesenia obvinenia proti konkrétnej osobe. V ďalšom konaní na¨ľ prihliadať nie je možné. Obdobné závery k trestnému oznámeniu ako dôkazu vyplývajú aj z ustálenej rozhodovacej činnosti súdov, keď napríklad Krajský súd Žilina vo svojom rozhodnutí sp. zn. 1 To 37/2010 z 20. 04. 2010 konštatoval, že trestné oznámenie je spravidla dostatočným podkladom na začatie trestného stíhania a vznesenie obvinenia, slúžiace aj prokurátorovi na to, aby mal relevantné informácie na preskúmanie zákonnosti a dôvodnosti vzneseného obvinenia. V ďalšom však trestné oznámenie nemôže slúžiť ako dôkazný prostriedok (ani ako listinný dôkaz) na preukazovanie viny páchateľa (obdobne aj rozhodnutie spomenutého súdu 1To/17/2009). 
Vzhľadom k uvedenému teda konštatujem, že vykonaním všetkých dostupných dôkazov, vzhľadom obsahu výpovede poškodenej nebolo preukázané naplnenie skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. zák., konaním obvineného popísaným vo výrokovej časti tohto uznesenia.  

	Čo sa týka časti konania obvineného kladeného mu za vinu, právne kvalifikovaného ako prečin ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1,  § 156 ods. 1 Tr. zák., (i keď správne malo byť právne kvalifikované ako prečin ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1,  § 156 ods. 1, ods. 2 písm. a/ Tr. zák.,) je potrebné uviesť, že toto nenapĺ¨ľa skutkovú podstatu uvedeného trestného činu po jeho objektívnej stránke. 
	Objektívna stránka spomenutého trestného činu spočíva, v tomto prípade vzhľadom k vývojovému štádiu stíhaného trestného činu – pokusu -, v konaní smerujúcom k dokonaniu trestného činu, ktorého sa páchateľ dopustil v úmysle inému ublížiť na zdraví. Ublížením na zdraví Trestný zákon v zmysle ust. § 123  ods. 2 rozumie také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného. 
	Zo záverov odborného vyjadrenia MUDr. XXXXX jednoznačne vyplýva, že poranenia diagnostikované u poškodenej si vyžiadali ošetrenie a dobu liečenia v trvaní 4-5 dní, počas ktorých neobmedzovali poškodenú podstatným spôsobom v jej obvyklom spôsobe života. MUDr. XXXXX tiež konštatoval, že vzhľadom k povahe a intenzite útoku nemohlo dôjsť konaním obvineného k vážnejšiemu poškodeniu zdravia poškodenej. Z uvedeného je možné vyvodiť záver, že konanie obvineného kladené mu za vinu nemohlo mať za následok závažnejšie poruchy zdravia poškodenej ako tie, ktoré boli ním priamo spôsobené a sú listinnými dôkazmi preukázané. 
	Vzhľadom k uvedenému teda konštatujem, že skutková podstata stíhaného prečinu ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1,  § 156 ods. 1 Tr. zák., naplnená nebola. 

	Vykonaným dokazovaní, najmä výpoveďou svedka XXXXX, podporovanej záznamom zo služobnej činnosti príslušníkov PZ, na č. l. 12 spisu, ako aj lekárskymi správami na č. l. 13-18 spisu, bolo jednoznačne preukázané, že medzi obvineným a poškodenou došlo k verbálnemu a fyzickému kontaktu. 
Na základe takto vyhodnotených dôkazov som sa zaoberal konaním obvineného kladeným mu za vinu v tomto trestnom konaní aj vo vzťahu k skutkovej podstate prečinu výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zák.  

	Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

	K potencionálnej  právnej kvalifikácii skutku kladeného za vinu obvinenému, ako prečinu výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zák., uvádzam, že z formálneho hľadiska je možné konštatovať naplnenie zákonných znakov tejto skutkovej podstaty trestného činu. Prihliadajúc však na miesto spáchania skutku, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný a primárne na následok jeho konania je namieste posúdiť toto konania vo vzťahu s ust. § 10 ods. 2 Tr. zák. 
Závažnosť konania obvineného je v podstatnej miere znižovaná aj tou skutočnosťou, že v čase spáchania skutku sa na danom mieste nenachádzali okrem obvineného, poškodenej a svedka XXXXX, ktorý „konflikt“ medzi obvineným a poškodenou vnímal ako vzájomný s aktívnou účasťou oboch aktérov,  iné osoby, ktoré by boli očitými svedkami skutku. 

	Vzhľadom k vyššie citovanému materiálnemu korektívu zakotvenému v ust. § 10 ods. 2 Tr. zák. konštatujem, že konanie obvineného neposudzujem ako prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zák., avšak toto konanie môže vykazovať znaky priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

	Vyhodnotením vykonaných dôkazov jednotlivo, ako aj v ich súhrne som dospel k záveru, že konanie obvineného kladené mu za vinu, týkajúce sa fyzického útoku voči poškodenému nedosiahlo intenzitu potrebnú pre naplnenie stíhanej skutkovej podstaty prečinu ublíženia na zdraví v štádiu pokusu podľa §14 ods. 1, § 156 ods. 1 Tr. zák. a výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zák. Taktiež nebolo preukázané naplnenie skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. zák., vzhľadom k absencii preukázania dôvodnej obavy poškodenej z vyhrážok obvineného, ako som uviedol vyššie. 

	Na základe uvedeného konštatujem, že konanie obvineného popísané vo výrokovej časti tohto uznesenia nevykazuje znaky stíhaných trestných činov, avšak mám za to, že skutok pre ktorý bolo začaté trestné stíhanie a vznesené obvinenie, teda konanie obvineného ktorého sa dopustil 28. 04. 2012 v čase približne 23.00 h v Martine na Ul. Kolárovej, vykazuje znaky priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov. 

	Z týchto dôvodov som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Daniel Mikuláš
prokurátor