Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 3 Pv 518/12/5506	Martin, 28.12.2012
EEČ : 2-40-225-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Porušovanie domovej slobody podľa § 194 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu, Odboru všeobecnej vnútornej správy v Martine na prejednanie priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d)  zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, na tom skutkovom základe, že 

	dňa 24.08.2012 v čase o 11,45 h, pod vplyvom alkoholu, preskočil uzamknutú bráničku plotu ohraničujúceho pozemok rodinného  domu  na ulici XXXXX  8  v obci  XXXXX a kričal  na  svokru XXXXX,  nar. XXXXX a keď otvorila dvere  vytiahol  ju  na podstenie  s tým,  že  sa s ňou  potrebuje rozprávať, pričom  na ňu  vykrikoval  vulgarizmy s tým,  že  bude spokojný  až keď  skape,  chytil  ju  za plecia  a nútil  ju,  aby si sadla na schody, čo  ona zo  strachu  neurobila  a kričala o pomoc,  načo  ju  chytil  za obe ruky  a tlačil do  chodby domu, XXXXX ho vyzývala, aby odišiel, čo však neurobil a od svojho konania  upustil až po príchod  suseda  XXXXX, XXXXX, čo XXXXX  využila,  zatvorila dvere a zamkla sa, po ďalších  vulgárnych  výkrikoch  dvor  opustil, čím uvedeným konaním poškodená XXXXX utrpela krvnú  podliatinu  s opuchom  na ľavej  ruke,  po  hodine sa XXXXX vrátil a búchaním  sa domáhal,  aby mu XXXXX  otvorila, čo  však  neurobila, 

lebo výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom. 
Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ PZ, Okresného riaditeľstva PZ, odboru kriminálnej polície XXXXX  podľa  § 199 ods. 1 Tr.  por. začal trestné  stíhanie  a postupom podľa  § 206 ods. 1 Tr. por.  vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin porušovania domovej  slobody  podľa  § 194 ods. 1, ods. 2 písm. b) Tr. zák. v súbehu so zločinom   obmedzovania osobnej slobody podľa  § 183 ods. 1, ods. 2 písm. d) Tr.  zák. na tom  skutkovom  základe ako je uvedené  vo  výrokovej  časti  tohto uznesenia.  
Po vykonaní všetkých potrebných úkonov za účelom objasnenia skutkového stavu veci vyšetrovateľ PZ, v rámci prípravného konania, predložil spisový materiál na Okresnú prokuratúru v Martine s návrhom na konečné rozhodnutie.
Preskúmaním spisového materiálu som dospela k názoru, že vyšetrovanie bolo vykonané rozsahu potrebnom pre rozhodnutie, pričom zhodnotením výsledkov prípravného konania som dospela k záveru, že v predmetnej veci  nejde o trestný čin, ale skutok obvineného môže byť posúdený ako priestupok.
V priebehu vyšetrovania vyšetrovateľ PZ vypočul obvineného XXXXX, svedkyňu poškodenú XXXXX, svedka XXXXX a do vyšetrovacieho spisu  zabezpečil ďalšie pre vec podstatné listinné dôkazy. 
	Obvinený  XXXXX  vo  svojej  výpovedi v podstate uviedol, že pred  25  rokmi sa oženil  s dcérou  XXXXX,  ku  ktorej mal dobrý  vzťah,  bývali  v spoločnej  domácnosti  a navzájom  si pomáhali.  Vzťah  sa zmenil  pred  15  rokmi,  keď  zomrel  jeho  svokor,  keďže  svokra nemala komu veliť, tak si  vybrala jeho. Od tých  čias ich  vzťahy nie  sú  dobré,  nepovažuje ju za blízku  osobu aj  keď je oficiálne jeho  vyženenou príbuznou,  už 15  rokov sa k sebe v podstate správajú  ko  cudzí  ľudia. Ku skutku uviedol, že  sa cíti  byť  vinným,  bol  nešťastný, lebo  po  25  ročnom  manželstve zistil,  že  mu je manželka  neverná. Mal  niečo  vypité,  a tak  sa chcel  so  svokrou  porozprávať  o tom  ako vychovala svoju  dcéru.  Ani  nezisťoval, či je bránička zamknutá, túto  hneď preskočil  a  keď  po  búchaní  na dvere mu  svokra  otvorila,  nevylučuje ani, že vstúpil do chodby. Nemyslí si, že  svokre nadával,  nadávky skôr adresoval  jej  dcére,  teda svojej  manželke. Bol  nešťastný,  pod  vplyvom  alkoholu,  ale nie tak, aby nevedel,  čo  robí,  avšak pre  odstup  času si  to  už  nevie vybaviť. Čo sa stalo ho veľmi  mrzí,  bol  v afekte  pod  vplyvom všetkého  sklamania, čo  zažil, a tak sa  radšej  ku  všetkému priznáva a ďalej využíva svoje právo  a odmieta vypovedať.
	Svedkyňa poškodená XXXXX  po poučení podľa  § 130 Tr.  por. nevyužila svoje právo odoprieť vypovedať  a k veci vypovedal, pričom uviedla, že  s obvineným je síce v oficiálnom príbuzenskom pomere,  nakoľko  je to  jej  zať,  teda  manžel  jej  dcéry,  ale nemá  k nemu  blízky vzťah a jeho prípadnú  ujmu  nepociťuje ako  svoju  vlastnú.  K celému  skutku  uvádza,  že  potom,  čo sa jej  dcéra  XXXXX vydala za  XXXXX, tak  bývali  v ich  rodinnom  dome v XXXXX. Vzťahy so zaťom popisuje od samého  začiatku ako  napäté, čo  sa  časom  stupňovalo,  vyhýbala sa mu a kvôli  nemu z domu odišla bývať preč  aj  jej ďalšia dcéra  XXXXX.  V roku 1997 jej  zomrel  manžel a už  sa nedokázala dívať  ako  dcéra manželovi všetko pritakáva a tiež  kvôli  vnučke, aby nežila v napätí  sa  rozhodla ísť  bývať  do  svojho  rodičovského  domu na  ulici XXXXX, teda len o dva  domy ďalej.  Tento  dom  je vo  vlastníctve jej  dcéry XXXXX, bývajúcej  v XXXXX. O zaťovi XXXXX  uviedla,  že je pracovitý,  ale je veľmi  ťažká  povaha na vychádzanie,  ani  ju  nezdravil, a tak sa radšej  vyhýbala osobnému kontaktu.  Ku skutku uviedla, že nevie  ako XXXXX  vošiel  do  oploteného  dvora rodinného  domu  na  ulici Tehelnej. Búchal  na dvere a vykrikoval na ňu, že sa  chce rozprávať, a tak  otvorila, ale vyšla iba na podstenie. Tu mal vulgárne reči,  že  bude  spokojný,  len keď  skape. Bol  viditeľne opitý a bol v amoku.  Zdal sa jej  nepríčetný  a mala z neho strach,  preto  začala kričať o pomoc. Tu ju  chytil  za plecia s tým,  že  si  má sadnúť,  že  sa potrebuje  rozprávať. Čo ona neurobila,  tak  ju  chytil  za ruky a tlačil ju  dnu do  haly domu.  Bála sa, že padne a môže  si  ublížiť,  dohovárala  mu,  aby tak  nerobil,  aby išiel  preč a pritom  kričala o pomoc. Na jej  krik prišiel  sused  XXXXX, ktorý  XXXXX  dohováral, čo využila na to, aby sa v dome zamkla. XXXXX ešte vykrikoval  rôzne vulgarizmy a potom  odišiel. Asi  po  hodine sa vrátil,  búchal  na dvere, ale  mu neotvorila. Dňa  27.08.2012 išla k svojej doktorke,  lebo  mala modriny,  psychicky  bola na dne, lekárka jej predpísala tabletky a mastičku,  a tak  si  povedala,  že  to  nemôže  len  tak  nechať,  že  mu  to  nemôže  všetko prejsť.  Odvtedy sa už XXXXX  neukázal. 
	Svedok  XXXXX vo svojej výpovedi v podstate uviedol, že býva v XXXXX vedľa XXXXX. O vzájomných  vzťahoch  medzi  ňou  a XXXXX  nič  bližšieho uviesť nevedel,  len  to,  že  XXXXX ju nemá  rád a  započul,  že keď  mu  bola gratulovať,  tak  jej  vynadal.  Ku skutku  uviedol, že  bol  na dvore  svojho  domu  a videl XXXXX ísť  k pani  XXXXX Podľa  chôdze  bolo vidieť,  že  bol  opitý  a niečo  vykrikoval. Pokúšal  sa otvoriť  bráničku  v oplotení a keď  zistil, že je zamknutá,  tak  ju preskočil. Búchal  na dvere a niečo  vykrikoval a keď  mu pani  XXXXX  otvorila, tak  ju  tlačil  pred  sebou  do  domu. Z nadáviek  a kriku  vyrozumel,  že jej  vyčíta,  že porodila kurvu  a také podobné  veci.  Keď  počul  pani XXXXX  kričať  o pomoc preskočil plot,  pričom  XXXXX  s XXXXX  akurát  vyšli  von, kde ju XXXXX  chytil  rukami  za plecia  a hovoril jej,  že  si  má  sadnúť  na schody,  že  sa  idú  rozprávať. Toto  trvalo  asi minútu. XXXXX  si nesadla a on  ho  vyzýval, aby odišiel  preč. XXXXX  mu  dohovárala,  aby ju  nechal  a keď  chcela zavrieť  dvere  domu,  vždy ich  otvoril. Toto  urobil  asi  tri  alebo  štyrikrát. XXXXX  využila chvíľu,  vbehla dnu  a zamkla za sebou. XXXXX  ešte  chvíľu  behal  po  dvore  a vykrikoval  a potom odišiel  preč. Asi  za  15  minút  sa vrátil, znovu  preskočil  plot  a vybuchoval na ale pani XXXXX  mu  už  neotvorila.  Z celkového správania a výzoru  XXXXX  bol o zrejmé,  že tento  je riadne  opitý.        
	Prečinu   porušovania domovej  slobody podľa  § 194 ods. 1, ods. 2 písm. b) Tr.  zák. sa dopustí ten, kto  neoprávnene vnikne do  obydlia iného alebo  tam neoprávnene  zotrvá  a takýto čin spácha prekonaním prekážky, ktorej účelom je zabrániť  vniknutiu. 
	Zločinu  obmedzovania osobnej  slobody  podľa § 183 ods. 1, ods. 2 písm. d) Tr. zák. sa dopustí ten, kto  inému  bez oprávnenia  bráni  užívať osobnú  slobodu  a takýto  čin  spácha na chránenej  osobe. 
	Chránenou  osobou  je v zmysle  § 139 ods. 1 písm. c) Tr.  zák.  osoba blízka. Pri  takomto  výklade by však skutok musel byť kvalifikovaný ako zločin porušovania  domovej  slobody kvalifikovaný podľa § 194 ods. 1, ods.2. písm. b), ods. 3 písm. a) Tr. zák.  
 Pojem  chránenej  osoby ako  osoby blízkej  podľa  § 139 ods. 1  písm. c) Tr.  zák.  je potrebné  vykladať v zmysle  ustanovenia § 127 ods. 4 Tr. zák., podľa ktorého   sa blízkou  osobou  na účely tohto  zákona rozumie  príbuzný  v priamom pokolení, osvojiteľ, osvojenec, súrodenec  a manžel; iné  osoby v rodinnom  alebo obdobnom pomere  sa pokladajú  za navzájom  blízke osoby len  vtedy,  ak  by ujmu,  ktorú  utrpela jedna z nich,  druhá  právom  pociťovala  ako  ujmu  vlastnú. 
	Podmienka pocitu  ujmy hore  uvádzaných  osôb ako  ujmy vlastnej  je, bezpodmienečnou  podmienkou. Pri  posudzovaní  konkrétneho prípadu, teda vzťahu  osoby obvineného XXXXX a poškodenej XXXXX, ktoré  postavenie zaťa a svokry napĺňa formálne pojem osoby v rodinnom alebo  obdobnom pomere, je však  zrejmé, že  tu absentuje  obsahová  náplň  tohto  pojmu. O tomto  svedčí  dlhotrvajúca (15 ročná) osobná  animozita,  ktoré  vyplýva  z výpovede tak  obvineného ako i poškodenej. Obvinený  výslovne uvádza, že pre rozpory XXXXX nepovažuje za blízku osobu a poškodená  výslovne uvádza, že XXXXX  je síce  jej  zať,  teda manžel  jej  dcéry,  avšak  nemá  k nemu  blízky vzťah  a jeho  ujmu  nepociťuje ako  svoju  vlastnú.        
	Pre jednoznačné  nenaplnenie znakov  pojmu  blízkej  osoby,  ako  osoby chránenej  v zmysle § 139 ods. 1 písm. c) Tr.  zák. nemožno  tak skutok  prečinu porušovania domovej  slobody považovať za zločin,  ale  ako aj je uvedené  v obvinení len  za prečin  porušovania domovej  slobody  podľa  § 194 ods. 1, ods.2. písm. b) Tr. zák.  Z tých  istých  uvedených  dôvodov mám za to, že skutok nemôže byť kvalifikovaný ako zločin  obmedzovania osobnej slobody podľa  § 183 ods. 1, ods. 2 písm. d) Tr. zák. za správnu  kvalifikáciu, ale len prečinu  obmedzovania osobnej  slobody  podľa  §183 ods. 1 Tr. zák. 
	Pokiaľ ide o samotné konania  obvineného XXXXX mám za to, že  z formálneho  hľadiska  boli  naplnené všetky znaky skutkovej  podstaty prečinu porušovania domovej  slobody s tým, že ako  objekt  skutkovej  podstaty,  bolo  narušené právo  užívateľa domu,  v ktorom  má  svoju domácnosť  a svoje  súkromie.  Konanie obvineného,  teda objektívna stránka,  spočívalo  neoprávnenom vniknutí  do  domu  iného a to  prekonaním prekážky, ktorej  účelom  bolo  zabrániť  vniknutiu a zároveň neoprávneným zotrvaním. Domom  sa  rozumie  nielen bezprostredne obývaný dom, ale aj všetky ostatné uzavreté priestory, ktoré  tvoria príslušenstvo  domu, čo je v danom prípade aj uzavretý  dvor. Z pohľadu  subjektívnej  stránky sa jedná  o úmyselné konanie, ktoré obvinený  XXXXX  ani nepopiera.
	Obdobne  možno hodnotiť aj  skutok pokiaľ ide o prečin obmedzovania osobnej  slobody podľa  § 183 ods. 1 Tr.  zák., pričom  objektívna stránka spočívala v násilnom bránení  užívania  osobnej  slobody v zmysle  voľného pohybu  človeka, ako  objektu  skutkovej  podstaty  uvedeného prečinu.  Skutočnosťou  je, že intenzita  bránenia užívania osobnej  slobody ako i čas  jeho trvania bol skutočne iba minimálny. 
	Do vyšetrovacieho spisu boli v priebehu vyšetrovania zabezpečená aj správa od zamestnávateľa obvineného, odpis registra trestov, správa z XXXXX ako aj výpis z registra  priestupkov. Zo správy zamestnávateľa obvineného XXXXX vyplýva, že svoju  prácu  vykonáva v zmysle platných predpisov a noriem  bez  ohrozenia plynulosti  a bezpečnosti  železničnej  dopravy, je hodnotený  ako  zodpovedný,  cieľavedomý,  iniciatívny,  asertívny a decentný, bez absencii  a nedostatkov v plnení  si  pracovných povinnosti. Zo správy XXXXX a Obvodného  úradu  XXXXX  vyplýva, že  sa obvinený XXXXX sa doposiaľ nedopustil  žiadnych priestupkov  a nemá  ani záznam  v registri  trestov. 
Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.    
V zmysle § 2 ods. 12 Tr. por.  som vyhodnotila vyššie uvedené dôkazy jednotlivo i v súhrne, pričom som dospela k záveru, že  vzhľadom na všetky okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, spôsob spáchania, následky konania, skutok, pre ktorý bolo obvinenému vznesené obvinenie po formálnej stránke vykazuje znaky skutkovej podstaty prečinu porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1, ods. 2 písm. b) Tr. zák. v súbehu s prečinom obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Tr. zák., avšak s prihliadnutím na materiálny korektív vyjadrený v § 10 ods. 2 Tr. zák., mám za to, že v danom prípade je závažnosť konania obvineného len nepatrná.
 S prihliadnutím na všetky okolnosti prípadu a vyššie citované ustanovenia mám za to, že u obvineného XXXXX nie sú dané dôvody pre vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti, jeho konnaie však môže byť posúdené ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch.
Podľa § 214 ods. 1  Tr. por. prokurátor  postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.
	Z týchto dôvodov som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Petra Šimková
prokurátorka