Okresná prokuratúra Bratislava I 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 2 	

Sp. zn. : 3 Pv 638/11/1101	Bratislava I, 20.3.2013
EEČ : 2-8-31-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Útok na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 262/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava I
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu Bratislava, Odboru všeobecnej vnútornej správy, Staromestská 6, Bratislava

05.11.2011 v čase medzi 00:05 hod. až 00:10 hod. v Bratislave na Židovskej ulici pred SUB Clubom použil násilie v úmysle pôsobiť na výkon právomocí verejného činiteľa tak, že pri vykonávaní služobného zákroku pracovníkmi Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave I por. XXXXX a ppor. XXXXX po výzve, aby ich nasledoval ďalej od vchodových dverí a otočil sa smerom ku kopcu a ruky oprel o pletivo, čo aj urobil, sa otočil a lakťom ľavej ruky sa zahnal na hlavu por. XXXXX, ktorý úder vykryl, následne začal obvinený bežať smerom k Nábrežiu arm. gen. Ludvíka Svobodu a ppor. XXXXX bežal za ním, pričom niekoľkokrát použil výzvu: „Stoj, polícia!“, ktorú obvinený neuposlúchol a keď ho ppor. XXXXX za Slovenskou národnou galériou dobehol, boli mu po vzájomnom zápase priložené putá, pričom počas tohto zákroku obvinený XXXXX spôsobil ppor. XXXXX povrchové poranenie zápästia pravej ruky, povrchové poranenie vlasatej časti hlavy a roztrhol mu tenisku, pričom tieto zranenia si podľa predbežného lekárskeho vyjadrenia nevyžadujú PN a spôsobil mu poškodením tenisiek škodu vo výške 60,- eur, por. XXXXX ujma na zdraví ani žiadna škoda spôsobená nebola, 

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I (ďalej len „policajt“) začal trestné stíhanie vo veci prečinu útoku na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona a prečinu nedovolenej výroby omamných a psychotropných látok, jedov alebo prekurzorov, ich držania a obchodovania s nimi podľa § 171 odsek 2 Trestného zákona vydaním uznesenia podľa § 199 odsek 1 Trestného poriadku z 05.11.2011 pod spisovou značkou ORP-1437/1-OVK-B1-2011 na skutkovom základe uvedenom v predmetnom uznesení. Na základe vykonaných dôkazov po začatí trestného stíhania policajt uznesením z 05.11.2011 pod tou istou spisovou značkou postupom podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol XXXXX obvinenie zo spáchania prečinu útoku na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti citovaného uznesenia. 

	Po skončení skráteného vyšetrovania policajt predložil vyšetrovací spis dozorujúcemu prokurátorovi s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku obvineného. 

V priebehu prípravného konania bol vykonaným dokazovaním zistený skutkový stav vo vzťahu ku stíhanému skutku v súlade s § 2 odsek 10 Trestného poriadku, pričom z vykonaných a zabezpečených dôkazov poukazujem najmä na výpovede obvineného XXXXX, poškodených XXXXX a XXXXX, svedkov XXXXX, XXXXX a XXXXX, lekársku správu ako aj na ďalšie listinné podklady, ktoré boli v priebehu prípravného konania zabezpečené. 

Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi z 05.11.2011 v procesnom postavení obvineného ku skutku uviedol, že fyzicky nenapadol ani jedného z policajtov, nekládol odpor pri zatýkaní, ležal na zemi, nemal ako klásť odpor. Nekopol policajta do nohy ani do hornej končatiny, nemal s ním fyzický kontakt, akurát keď bol opretý rozkročený pri stene pri ambasáde, tak ho policajt kopol do nohy, aby viac rozkročil nohy. K priebehu udalosti pred SUB Clubom obvinený uviedol, že prišli za ním a za XXXXX, ktorého priezvisko nepozná (pozn. svedok XXXXX), dvaja policajti, ktorí sa preukázali a povedali mu (obvinenému), aby pustil pytlík na zem a oprel sa o plot. To urobil, avšak pytlík si dal do vrecka. Potom jeden z policajtov nedával pozor - ten nižší, tak začal utekať smerom k Dunaju. Utekal, lebo mal pri sebe pytlík a myslel si, že utečie. Policajt ho dobehol pri americkej ambasáde, cítil, že ho niečo udrelo do chrbta, padol na zem, tam ho spútali. Prišla ďalšia hliadka. Ten, ktorý ho naháňal potom odišiel a hliadka obvineného odviezla oproti prezidentskému palácu. 

Poškodený XXXXX vo svojich výpovediach z 05.11.2011 a 21.05.2012 k predmetnému skutku uviedol, že 05.11.2011 v čase okolo 00:05 vykonávali spolu s XXXXX proti dvom osobám služobný zákrok pred SUB Clubom v Bratislave na Židovskej ulici. Preukázali sa služobnými preukazmi a odznakmi ako aj oslovením „Kriminálna polícia“ a osoby vyzvali, aby ich nasledovali cca 2 m od vchodových dverí. Osobe držiacej igelitový sáčok uviedli, aby sáčok položila na zem, otočila sa smerom ku kopcu a oprela ruky o pletivo plota. Táto osoba stála chrbtom k nemu rukami opretá o pletivo, nohy mala rozkročené. Druhá osoba mala držať ruky pred sebou, aby na ne videli. Chcel vykonať oprávnenie v zmysle § 22 zákona o Policajnom zbore, vtedy k nim pristúpili traja muži a začali im hovoriť, aby osoby pustili, to odpútalo jeho pozornosť, pozrel na nich a niečo povedal. To využila prvá osoba (pozn. obvinený XXXXX), ktorá držala igelitový sáčok, otočila sa a lakťom ľavej ruky sa zahnala na jeho hlavu. Úder vykryl lakťom svojej ľavej ruky a osoba sa rozbehla po prístupovej ceste k SUB Clubu smerom na nábrežie, kam ju prenasledoval kolega XXXXX. Cez linku 158 upovedomil operačné stredisko a vyžiadal si na pomoc policajnú hliadku. XXXXX mu potom rozprával, že prvú osobu prenasledoval až k americkej ambasáde a tam pri zadržaní bol osobou napadnutý, pomohli mu ju spacifikovať uniformovaný policajt a policajt z ÚOÚČ. Táto osoba bola identifikovaná ako XXXXX. Konaním XXXXX mu nebolo spôsobené zranenie. Úder bol podľa neho mienený úmyselne, nebol to náhodný úder, keď sa niekto otáča. Ak by to bolo z nedbanlivosti, ruka by určite nesmerovala na jeho hlavu. V okamihu úderu stál asi pol metra za XXXXX, nedržal ho. V tom čase bolo pred SUB Clubom asi 20 - 30 ľudí, služobný zákrok zaregistrovali asi 3 ľudia. Správanie obvineného pred úderom bolo normálne, nejavil známky požitia alkoholu ani drog. Od momentu preukázania sa príslušnosťou k Policajnému zboru zostal obvinený zháčený, najprv sa zľakol, no hneď začal premýšľať, ako sa z toho dostať. 

Poškodený XXXXX vo svojich výpovediach z 05.11.2011 a 31.05.2012 uviedol v podstate zhodné skutočnosti ako svedok XXXXX k časti konania odohrávajúceho sa pred SUB Clubom. Ďalej uviedol, že po tom, čo sa osoba rozbehla po prístupovej ceste smerom na nábrežie, on sa rozbehol za ňou. Unikal smerom dole prístupovou cestou na hlavnú cestu, smerom k mostu SNP, k nábrežiu Dunaja do kríkového porastu a cez cestu NAGLS. Tam osoba zablokovala v premávke motorové vozidlá. Použil výzvu „Stoj, polícia!“, výzvu neuposlúchla. Bola pred ním cca 50 m a bežala smerom k americkej ambasáde na Paulínyho ulicu až na parkovisko Slovenskej národnej galérie. Tam sa skryla do kríkového porastu, znovu osobu vyzval: „Polícia, stoj!“. Výzvu opäť osoba neuposlúchla a utekala k hotelu Carlton. Tam stál uniformovaný policajt, zľakla sa ho a utekala krížom cez parkovisko. Dobehol ju za Slovenskou národnou galériou. Osoba kládla aktívny odpor aj napriek opakovanej výzve, aby upustila od svojho protiprávneho konania, pričom ho prvá kopla pod pravé koleno. Použil preto hmaty, chvaty a údery sebaobrany podľa § 51 odsek 1 písmeno c) zákona o Policajnom zbore, aké presne nevie. Potom spadli na zem, v dôsledku toho kopu, pričom počas pádu ho (pozn. obvineného XXXXX) chytil. Tam pokračoval (pozn. obvinený XXXXX) v útoku ďalej tak, že poškodeného lakťom udrel do spánku. V tom okamihu bol poškodený nad ním, držal ho za telo alebo ruku, snažil sa dať ho do páky tak, aby ďalej neútočil. Podozrivý potom zostal ležať na zemi na bruchu a on na ňom kľačal. Osobu držal spacifikovanú na zemi, uniformovaný kolega jej priložil služobné putá spolu s kolegom OO DM ÚOÚČ npor. XXXXX a vykonal oprávnenie podľa § 22 zákona o Policajnom zbore. Osoba bola eskortovaná na OO PZ XXXXX Mesto západ. Táto osoba bola identifikovaná ako XXXXX. Konaním tejto osoby pri služobnom zákroku mu bolo spôsobené povrchové zranenie zápästia pravej ruky a povrchové poranenie vlasatej časti hlavy. Poškodil mu - roztrhal tenisku. Zranenia si vyžiadali lekárske ošetrenie, pričom lekárka uviedla, že nepredpokladá PN. Vo svojej druhej výpovedi poškodený k zraneniam a následku uviedol, že mal na pravej ruke zodreté hánky, na pravej nohe mal udreté koleno, mal poškodené nohavice a tenisky. Poškodený uviedol, že bol oblečený v civile. Po zadržaní bol obvinený kľudný, úkony dokončili kolegovia, poškodený išiel späť za kolegom ku SUB Club-u.  Poškodený uviedol, že pri služobnom zákroku mal pri sebe zbraň, avšak ju nepoužil. 

Svedok XXXXX k časti skutku, ktorá sa odohrala pri americkej ambasáde vo svojej výpovedi z 01.12.2011 uviedol, že stál spolu s kolegom z ÚOUČ (pozn. svedok XXXXX na Paulínyho ulici, keď začul krik prichádzajúci od Riečnej ulice. Vtom zbadal dve za sebou bežiace osoby smerujúce k parku. Jedna osoba kričala na druhú „Polícia, stoj!“, potom opakovala „Polícia, stoj, lebo strelím“. Potom videl ako osoby bežia späť na Riečnu ulicu, preto sa rozbehli s kolegom za nimi. Keď dobehli za roh budovy videli ako policajt drží druhého muža na zemi - muž ležal na bruchu (pozn. obvinený XXXXX). Policajt mu držal ruky za chrbtom, jedným kolenom na ňom kľačal. Ten muž nič nehovoril. Policajt sa ich spýtal, či má niekto putá a svedok nasadil mužovi putá. Policajt bol zadychčaný a preto svedka poprosil o vykonanie prehliadky, či nemá zbraň. Svedok túto vykonal a potom postavil muža k stene. Následne všetko nahlásil na 158. Prišla hliadka a osobu si prevzala, medzitým odišiel aj kolega, čo muža naháňal. Svedok uviedol, že policajt mal asi 1x1 cm šrám na čele, niekde nad obočím, mal niečo na ruke, krvácalo mu to, bolo to drobné zranenie. Či mu to spravil obvinený nevedel uviesť. Žiadny iný súboj medzi obvineným a policajtom okrem vyššie uvedeného konania nevidel. 

Svedok XXXXX k časti skutku, ktorá sa odohrala pri americkej ambasáde vo svojej výpovedi z 02.12.2011 uviedol v podstate zhodné skutočnosti ako svedok XXXXX. Ďalej svedok uviedol, že vybehol proti naháňanému mužovi a na kolegu kričal, aby mu toho muža nahnal. Vtom sa ten muž otočil a bežal smerom späť ku galérii. Svedok potom bežal spolu s tým policajtom za mužom, chvíľu to trvalo. Pri hoteli Devín, keď prišiel k tomu mužovi, policajt ho už mal na zemi, kľačal na ňom, muž na zemi kládol stále aktívny odpor. Prikročili aj s kolegom k nim a pomohli kolegovi a priložili mužovi putá. Poriadkár potom vykonal oprávnenie podľa § 22 zákona o PZ. Samotné zadržanie ani súboj svedok nevidel. Policajt mal na tvári a na rukách krv, čo a ako mal zranené povedať nevie. 

Svedok XXXXX k časti skutku, ktorá sa odohrala pred SUB Clubom vo svojich výpovediach z 05.11.2011 a 13.09.2012 uviedol že chalan (pozn. obvinený XXXXX) vytiahol väčšie igelitové vrecúško s tým, že už ho chcel otvoriť a pripraviť „bongo“ pre neho a vtedy k nim pristúpili dvaja muži, ktorí sa predstavili ako policajti - predložili im služobné preukazy a následne ich obidvoch vyzvali, aby odstúpili nabok, kde stálo menej ľudí a aby dali ruky pred seba tak, aby na ne videli. Svedok stál čelom k jednému policajtovi vo vzdialenosti asi 1 meter, ten druhý chalan stál asi pol metra od svedka a krížom oproti nemu stál druhý policajt. Vtom k nim pristúpila nejaká tretia osoba, ktorá sa spýtala, čo sa deje. Policajt, ktorý stál oproti svedkovi sa na tú osobu pozrel a ten druhý chalan sa rozbehol pomedzi svedka a toho prvého policajta, čo stál do kríža. Bežal smerom k nábrežiu. Pri tom ako sa rozbehol pomedzi nich sa nikoho nedotkol ani nikoho neudrel. Policajti vtedy nedávali pozor, preto využil situáciu. Rozbehol sa za ním jeden z policajtov, druhý sa najprv otočil na okamih na nich a pozeral kam utekajú a hneď svedka chytil. Keď sa vrátil druhý policajt, tento bol celý nervózny, vytočený, niekde na tvári mal odratú kožu, nekrvácal. Na rukách mu nič nevidel a tiež si nevšimol, či mal poškodený alebo zašpinený odev. Predtým, ako sa ten policajt rozbehol za tým druhým chalanom si na policajtovi nevšimol žiadne zranenia ani poškodenie odevu. Ten chalan policajta nenapadol, nedošlo medzi nimi k žiadnemu kontaktu. 

Z lekárskej správy XXXXX pre účely trestného konania z 05.11.2011 vyplýva, že XXXXX utrpel ploché povrchové exkoriácie nad I. - IV. hánkou, t.č. nekrvácajúce, v ryhe medzi IV. a V. prstom povrchové exkoriácie. Bez evidentných príznakov čerstvých poranení hlavy. Trvalé následky nie sú predpokladané. K vzniku poranení bolo do správy zaznamenané, že poškodený XXXXX uviedol, že bol v práci „napadnutý pri pacifikovaní útočníka. Poranil si pri tom pravú ruku, dostal päsťou do hlavy v oblasti pravého spánku“.  

Zo záznamu ppor. XXXXX a por. XXXXX z 05.11.2011 vyplývajú rovnaké skutočnosti ako sú uvedené v ich výpovediach. 

Taktiež zo záznamu stržm. XXXXX z 05.11.2011 vyplývajú skutočnosti, ktoré uviedol vo svojej výpovedi. 

Zo záznamov o dychovej skúške na alkohol vykonanej 05.11.2011 o 01:57 hod. s XXXXX a v ten istý deň o 02:01 hod. s XXXXX vyplýva, že dychová skúška bola u XXXXX vykonaná s výsledkom 0.28 mg/l a u XXXXX s výsledkom 0.18 mg/l. 

Z odpisu registra trestov a výpisu z ústrednej evidencie priestupkov vyplýva, že obvinený XXXXX nebol doposiaľ odsúdený a nebola mu uložená sankcia za spáchanie priestupku. 

Po vyhodnotení dôkazov v súlade s § 2 odsek 12 Trestného poriadku som dospel k záveru, že konaním obvineného nebol spáchaný prečin útoku na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona ani iný trestný čin uvedený v osobitnej časti Trestného zákona. 

Prečinu útoku na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 Trestného zákona sa dopustí ten, kto použije násilie
a) v úmysle pôsobiť na výkon právomoci verejného činiteľa, alebo
b) pre výkon právomoci verejného činiteľa.

Podľa § 122 odsek 7 Trestného zákona, trestný čin je spáchaný násilím, ak páchateľ použije na jeho spáchanie fyzické násilie proti telesnej integrite inej osoby alebo ak je spáchaný na osobe, ktorú páchateľ uviedol do stavu bezbrannosti ľsťou, alebo ak páchateľ použil násilie proti veci iného.

Podľa § 10 odsek 2 Trestného zákona, nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Vzhľadom na vyššie uvedené vykonané dokazovanie, mám za to, že konanie obvineného, ktoré je predmetom trestného stíhania s prihliadnutím na spôsob akým ku konaniu došlo, príčiny, ktoré mu predchádzali, okolnosti jeho spáchania, následky činu, mieru zavinenia a pohnútku obvineného, nedosahuje takú intenzitu, ktorá by si vyžadovala vyvodenie trestnoprávnej zodpovednosti obvineného za spáchanie tohto skutku. 

Z vykonaného dokazovania možno ustáliť skutkový stav tak, že 05.11.2011 v čase okolo 00:05 hod. v Bratislave na Židovskej ulici pred SUB Clubom príslušníci Policajného zboru XXXXX a XXXXX zistili podozrenie z páchania drogovej trestnej činnosti osobami XXXXX a XXXXX, voči ktorým následne chceli po preukázaní príslušnosti k Policajnému zboru vykonať súvisiace úkony. V uvedenom čase sa na mieste nachádzal väčší počet osôb. XXXXX a obvinený XXXXX boli vyzvaní, aby odstúpili z priestoru pred vchodom do SUB Clubu a opreli sa o plot, pričom obvinený XXXXX bol súčasne vyzvaný, aby položil na zem igelitové vrecúško, ktoré mal v ruke. Obvinený spolu s XXXXX vyhoveli výzve, avšak obvinený nepustil na zem igelitové vrecúško. Ku skupinke príslušníkov Policajného zboru a obvineného s XXXXX sa pristavili ďalšie osoby, ktoré odpútali pozornosť príslušníkov Policajného zboru. Túto chvíľkovú nepozornosť príslušníkov Policajného zboru využil obvinený XXXXX a začal utekať. Obvineného prenasledoval poškodený XXXXX, ktorý počas prenasledovania obvinenému opakovane kričal výzvy na zastavenie spolu s výzvou “Polícia“. Keď poškodený XXXXX dobehol obvineného, pri obmedzovaní jeho osobnej slobody kládol obvinený odpor, pričom tiež raz kopol poškodeného do pravého kolena, v dôsledku čoho pri vykonávaní tohto služobného zákroku musel poškodený XXXXX použiť aj hmaty a chvaty a poškodený XXXXX v dôsledku prekonávania odporu obvineného XXXXX utrpel povrchové poranenia ruky a hlavy. 

Vykonané dokazovanie nasvedčuje tomu, že k útoku obvineného na poškodeného XXXXX tak ako to opisujú vo svojich výpovediach poškodení nedošlo. Obvinený od samotného počiatku konania odmieta, že by akýmkoľvek spôsobom zaútočil na fyzickú integritu poškodeného XXXXX, pričom uvádza, že motiváciou jeho úteku bolo to, že mal pri sebe igelitové vrecúško a myslel si, že utečie. Taktiež svedok XXXXX, ktorý detailne popísal priebeh zákroku príslušníkov Policajného zboru ako aj celé dianie na mieste jednoznačne uviedol, že obvinený využil nepozornosť príslušníkov Policajného zboru. Skutočnosť, že sa na mieste nachádzal väčší počet tretích osôb bola preukázaná zo strany všetkých osôb. Na danom mieste a v danom čase - okolo polnoci z piatka (04.11.2011) na sobotu (05.11.2011), t.j. v čase, keď je v rámci celého týždňa najväčšia frekvencia tzv. „nočného života“ - boli výrazne sťažené podmienky na udržanie si sústredenosti pri vykonávaní služobného zákroku. K zhoršeniu tohto stavu prispelo zjavne tiež zapojenie sa ďalších osôb. To, že to odpútalo ich pozornosť uviedli aj samotní príslušníci Policajného zboru. Obvinený nebol nútený žiadnym spôsobom fyzicky atakovať príslušníka Policajného zboru, keďže z dokazovania nevyplýva, že by bol nejakým spôsobom držaný niektorým z príslušníkov Policajného zboru. Javí sa tak pravdepodobnejšou verzia, že obvinený len využil chvíľkovú nepozornosť a začal utekať. 

K následnej časti konania týkajúcej sa poškodeného XXXXX je potrebné uviesť, že po dobehnutí obvineného išlo zjavne o „zápas“ s rýchlym priebehom. Tomu nasvedčuje aj skutočnosť, že svedkovia (policajti), ktorí za poškodeným a obvineným utekali, hneď ako zašli za roh budovy - za ktorým utekajúcich na chvíľu stratili z dohľadu - uvideli už obvineného pod kontrolou poškodeného XXXXX, pričom obvinený ležal na bruchu. Vzpieranie sa obvineného pri obmedzovaní jeho osobnej slobody bolo zjavne krátkeho časového trvania. Samotné vzpieranie sa obvineného nie je pritom konaním takej intenzity, ktoré by bolo možné považovať v trestnoprávnom zmysle za použitie fyzického násilia proti telesnej integrite inej osoby. Z výpovede poškodeného XXXXX vyplýva, že úderu do spánku lakťom od obvineného malo dôjsť, keď bol poškodený nad ním a snažil sa dať obvineného do páky a potom už obvinený zostal ležať na bruchu. Z uvedeného je zrejmé, že úder lakťom zo strany obvineného nemal vzhľadom na vzájomnú polohu osôb zjavne charakter cieleného útoku voči hlave poškodeného, ale k nemu došlo pri kladení odporu obvineným. Za cielený úder by bolo možné považovať len kop obvineného do kolena poškodeného. Z lekárskej správy nevyplýva, že by poškodený utrpel poranenie kolena, aj keď v ambulantnej správe je uvedené, že poškodený udáva úder do pravého kolena. Poranenia opísané v lekárskej správe (povrchové poranenie ruky) ako aj povrchové poranenie hlavy opísané svedkami sú v príčinnej súvislosti so služobným zákrokom vykonávaným poškodeným XXXXX voči obvinenému, avšak ide o poranenia zjavne spôsobené pri prekonávaní odporu obvineného a bez toho, aby boli obvineným cielene spôsobené. Následkami konania obvineného na zdraví poškodeného sú teda len drobné poranenia nespôsobujúce výraznejšie problémy, ktoré navyše neboli spôsobené cielenými údermi. Konanie voči telesnej integrite svojou závažnosťou nedosahuje ani intenzitu priestupku proti občianskemu spolunažívaniu. 

Z hľadiska porušenia objektu stíhaného trestného činu možno taktiež následok hodnotiť ako nízkej závažnosti a to aj s prihliadnutím na skutočnosť, že k uskutočnenému priebehu skutku čiastočne prispela aj chvíľková nepozornosť samotných príslušníkov Policajného zboru, avšak následne došlo k úspešnému obmedzeniu osobnej slobody obvineného.  

Konanie obvineného možno na základe vykonaného dokazovania charakterizovať ako motivované snahou o útek z obavy z trestnoprávnych dôsledkov iného jeho protiprávneho konania, v súvislosti s ktorým bola voči nemu vykonávaná činnosť príslušníkov Policajného zboru. Dôvodnosť tejto obavy uvádza aj samotný obvinený. Okolnosti konania obvineného boli teda výrazne ovplyvnené strachom z dôsledkov za jeho možné protiprávne konanie a touto pohnútkou bola vedená aj snaha obvineného o útek pred príslušníkmi Policajného zboru v civile. 

Napriek uvedenému je nutné skonštatovať, že obvinený vedel, že poškodení sú príslušníci Policajného zboru. Preukázanie príslušnosti k Policajnému zboru zo strany poškodených bolo totiž ustálené výpoveďami všetkých osôb. Taktiež bolo preukázané, že poškodený XXXXX kričal na obvineného počas prenasledovania výzvy na zastavenie vrátane vyhlásenia „Polícia“. Obvinený tak aj pri obmedzovaní osobnej slobody poškodeným XXXXX a pri kladení aktívneho odporu nad akúkoľvek pochybnosť vedel, že tento je príslušník Policajného zboru. Taktiež z hľadiska právneho posúdenia je zrejmé, že poškodení v predmetnej veci požívali status verejného činiteľa a vzhľadom na skutočnosť, že pri výkone služobnej činnosti konali v rámci svojej právomoci požívali aj ochranu verejného činiteľa. 

V predmetnej veci je nesporné, že skutok za ktorý sa trestné stíhanie vedie sa v základných rysoch stal, dokazovaním ustálená časť konania formálne javí znaky prečinu útoku na verejného činiteľa podľa § 323 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona a z tohto prečinu je dôvodne podozrivý obvinený XXXXX, avšak vzhľadom na splnenie kritérií uvedených v § 10 odsek 2 Trestného zákona, ktorých vyhodnocovanie je pri prečinoch zákonnou povinnosťou orgánov činných v trestnom konaní a súdu, nejedná sa v posudzovanom prípade z materiálneho hľadiska o prečin, keďže jeho závažnosť je nepatrná. Napriek tomu však konanie obvineného z hľadiska všeobecného záujmu na riadnom výkone právomoci orgánov verejnej moci a úradných osôb konajúcich v rámci svojej právomoci nemožno považovať za súladné s riadnym plnením si práv a povinností osoby vyplývajúcich z právneho poriadku.

Napriek absencii trestnoprávneho postihu v predmetnej veci je namieste tiež vyhodnotiť a posúdiť zodpovednosť obvineného za priestupok proti verejnému poriadku, ktorého sa mohol svojim konaním dopustiť a prichádza tak do úvahy prejednať konanie obvineného v priestupkovom konaní príslušným správnym orgánom. 

Podľa § 34 zákona číslo 171/1993 Z.z. v platnom a účinnom znení, každý je povinný uposlúchnuť výzvu, pokyn, príkaz a požiadavku policajta alebo strpieť výkon jeho oprávnení podľa ustanovení § 17 až 33 a oprávnení podľa osobitných predpisov. 

Priestupku proti verejnému poriadku podľa § 47 odsek 1 písmeno a) zákona SNR číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v platnom a účinnom znení sa dopustí ten, kto neuposlúchne výzvu verejného činiteľa pri výkone jeho právomoci.
           
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku, prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

Vzhľadom na vyššie uvedené som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia a trestnú vec obvineného XXXXX som postúpil na prejednanie priestupku príslušnému správnemu orgánu.

Poučenie:
Proti tomuto uznesenie   j e   prípustná sťažnosť, ktorú môže obvinený a poškodený podať  do  3 (troch)  dní  od  jeho oznámenia na Okresnú prokuratúru Bratislava I. Sťažnosť   m á   odkladný účinok. 
(§ 214 odsek 4 Trestného poriadku) 

Mgr. Zdenko Čaniga
prokurátor