Okresná prokuratúra Bratislava II 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 25

Sp. zn. : 2 Pv 15/10/1102	Bratislava II, 6.2.2013
EEČ : 2-9-61-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	prečin ublíženia na zdraví poddľa § 158 Trestného zákona

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava II
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
dňa 4.12.2009 v čase o 16.15. h jazdila na motorovom vozidle značky Škoda Fabia, ev. čísla BA-400PU v Bratislave po ulici XXXXX po chodníku smerom von z centra mesta pričom sa plne nevenovala vedeniu vozidla, čím porušila ustanovenie § 4 ods. 1 písm. c) zákona č. 8/2009 Z.z. o cestnej premávke,  na čo prišlo k zrážke s chodkyňou XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX okr. XXXXX, ktorá v tom čase prechádzala po chodníku, kde prišlo k ublíženiu na zdraví poškodenej, ktorá podľa lekárskej správy utrpela zranenia chrbtice a kostrče 
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Poverený príslušník Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave, Krajského dopravného inšpektorátu, Odboru dopravných nehôd, viedol pod spisovou značkou  XXXXX trestné stíhanie proti obvinenej XXXXX pre prečin ublíženia na zdraví podľa § 158 Trestného zákona na tom skutkovom základe ak je uvedené vo výroku tohto uznesenia.

K veci vypovedala dňa 23.3.2010 poškodená XXXXX, ktorá uviedla, že dňa 4.12.2009 asi o 16.15 h sa vracala z práce domov a to v Bratislave na ulici Miletičova 39, prichádzala ku vchodu č. 39, pričom kráčala po chodníku, na čo počula zvukový signál motorového vozidla a hneď pocítila náraz zozadu do kolien a následne do krížovej oblasti, pričom spadla na pravý bok. Po zrážke obvinená vystúpila a začala jej vulgárne nadávať, že čo sa jej hádže pod kolesá, má vstávať zo zeme a nezavadzať, ďalej ju informovala, že predný nárazník už mala poškodený pred tým a uvedený náraz jej nedokáže. Poškodená ostala na mieste a volala RZP, keďže pri nehode prišlo k zraneniu jej krížovej časti chrbtice. Poškodená ďalej uviedla, že hospitalizovaná nebola, jej obvodný lekár ku liečil do 4.1.2010.

Opätovne k veci vypovedala poškodená dňa 15.9.2010, kde uviedla, že pociťovala bolesť v krížovej oblasti, nevedela sa pohnúť, bývala na piatom poschodí bez výťahu, takže von chodila iba v nevyhnutnom prípade, v domácnosti s ťažkosťami vykonávala domáce práce a hygienu, v chrbte má permanentné bolesti až doteraz, trpí bolesťami hlavy, nevie zdvíhať ťažšie predmety a dlhšiu dobu stáť a chodiť.

Z odborného vyjadrenia ošetrujúceho lekára XXXXX zo dňa 24.3.2010 vyplynulo, že tento stanovil práceneschopnosť poškodenej na základe jej uvedených zranení v trvaní od 7.12.2009 do 5.1.2010.

	Obvinená sa k veci obsiahlo vyjadrila v písomne podanej sťažnosti voči uzneseniu o vznesení obvinenia, kde namieta spáchanie skutku, teda že poškodenú nezrazila a nebola účastníčkou žiadnej dopravnej nehody, teda má za to, že poškodená si predmetnú udalosť vymyslela.

	Vo veci bol dňa 16.4.2010 vypracovaný znalecký posudok č. XXXXX z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie chirurgia, z ktorého záverov vyplynulo nasledovné. Znalec konštatoval, že v danom prípade ide o zranenie ľahkého charakteru s dobou liečenia do 21 dní. Na otázku či doba liečenia zodpovedá zraneniam a či zranenie obmedzilo poškodenú v obvyklom spôsobe života uviedol, že v danom prípade doba liečenia je značne predĺžená a PN bola vystavená iba na základe subjektívnych obtiaží poškodenej, čo nie je možné žiadnym spôsobom objektivizovať.

	Obvinená vo svojej výpovedi zo dňa 10.6.2011 uviedla, že dňa 4.12.2009 v čase o 16.15 h jazdila na motorovom vozidle značky Škoda Fabia po ulici XXXXX, pričom odbočila k obytnému domu zo zadnej časti kde býva, kde chcela aj zaparkovať auto. Jazdila cca. 25-30 km/h smerom ku vchodu č. 41, kde pred vchodom vozidlo zaparkovala. Po vystúpení z auta začala na ňu kričať neznáma pani, ktorá stála pri vchode č. 39, že do nej s autom narazila. Po príchode polície im oznámila, že poškodenú nezrazila a nie je si vedomá že by bola účastníčkou dopravnej nehody. Počas parkovania pred vchodom č. 41 v tesnej blízkosti svojho vozidla nevidela žiadneho chodca a preto nemohlo prísť ku kontaktu vozidla a chodca. Obvinená má za to, že poškodená si zrážku vymyslela. Keby prišlo ku kontaktu vozidla a chodca prednou časťou vozidla a k pádu chodca ako uviedla poškodená, tak by si poškodenú určite všimla, nakoľko jazdila smerom dopredu a vozidlo by zastavila. Ďalej uviedla, že ide o vozovku, ktorá je obojsmerná, avšak obyvatelia domu na nej parkujú vozidlá v šikmom smere a z toho dôvodu sa musí jazdiť aj po časti chodníka, ktorý je dostatočne široký a preto aj na chodníku parkujú vozidlá.

	K veci vypovedal dňa 28.10.2010 svedok XXXXX, ktorý uviedol, že v daný deň videl ako obvinená ide zaparkovať motorové vozidlo, keď zaparkovala vozidlo, tak potom on so svojím vozidlo cúvol vedľa domu č. 39, nakoľko tam bolo voľné miesto. Ďalej vypovedal, že kým obvinená nezaparkovala vozidlo do parkovacieho boxu, nevidel, že by prišlo ku kontaktu s nejakým chodcom. Po chvíli za ním dobehla obvinená a oznámila mu, že ju tam nejaká ženská obvińuje, že ju zrazila vozidlom a je dosť agresívna. Pri kontakte s poškodenou zistil, že nie je zranená, má čistý odev, taktiež mala čisté ruky, bolo to vidno keď volala RZP a políciu. V tom čase popŕchalo a okolie bolo mokré, teda má za to, že keby poškodená bola zrazená a bola by spadla, tak by bola znečistená, čo by sa prejavilo na jej odeve a odkrytých častiach tela. Počkal do príchodu RZP a jeden z členov posádky RZP nahlas poznamenal, že výjazd bol zbytočný, keďže poškodenej nezistili žiadne zranenia.

Ďalej boli k veci zaobstarané listinné dôkazy a to záznam z rýchlej zdravotnej pohotovosti (č.l. 53), odborné vyjadrenia a lekárske správy a nálezy ošetrujúcich lekárov (č.l. 54-61), záznam o dopravnej nehode (č.l. 73), zápisnica o obhliadke miesta dopravnej nehody spolu s plánikom a fotodokumentáciou  (č.l. 74-77), dychové skúšky obvinenej a poškodenej (č.l. 80).

Dňom 1.12.2010 prišlo v danej veci k zmene dozorujúceho prokurátora a vo veci boli vykonané nasledovné procesné úkony.

K veci bola opätovne dňa 19.4.2011 vypočutá poškodená, ktorá uviedla, že po zrážke vozidlom ju náraz odhodil vpravo nabok, pričom si už nepamätá na akú časť tela, vozidlo do nej narazilo pravou prednou časťou. Pri prevoze do nemocnice ju v sanitke začala bolieť chrbtica. Zranená chrbtica ju bolela intenzívne asi rok a slabú bolesť pociťuje až do súčasnosti. Zranenie chrbtice pociťuje pri všetkých činnostiach spojených s funkciou chrbtice, ako je umývanie vlasov, vysávanie, chodenie po schodoch.

K veci bol pribratý znalec z odboru cestná a vodná doprava, ktorý v znaleckom posudku č. 44/2011 zo dňa 24.3.2012 konštatoval, že pri strete prišlo ku kontaktu oboch nôh poškodenej s pravým predným rohom vozidla, následne bola poškodená odhodená smerom mierne šikmo vpravo od vozidla,  kde dopadla následne sedacou časťou na vozovku. Uvedený mechanizmus pádu chodkyne po strete možno považovať za pravdepodobný. 
Ďalej na otázku, či pri uvedenom náraze ostane alebo neostane poškodenie kapoty daného auta a aká je pravdepodobnosť poškodenia vozidla konštatoval, že sa nedá vylúčiť ani jedna z možností, t.j. môže ale aj nemusí prísť k poškodeniu kapoty vozidla. Ďalej uviedol, že výpovede obvinenej a poškodenej sa zásadne rozchádzajú, on riešil iba variant podľa toho čo vypovedala poškodená.

Následne bol dňa 29.3.2011 vo veci vypočutý k písomne vypracovanému znaleckému posudku č. 38/2010 znalec z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie chirurgia. Znalec bol okrem iného dopočutý k tomu, nech vyjadrí k tomu, či, keďže poškodená uvádza, že bola narazená do kolien zozadu, či boli nejaké stopy nárazu na týchto miestach. Ak nie, prečo ? Nech objasní mechanizmus, akým spôsobom keď niekto niekomu narazí do kolien zozadu /nárazníkom auta, tak ako uvádza poškodená/, si poraní krížovú a driekovú chrbticu, ak nepadne na chrbát /resp. na kapotu auta/. 
Znalec vo svojej výpovedi zo dňa 10.11.2011 uviedol, že subjektívna bolesť pacientky sa nedá žiadnym spôsobom objektivizovať a nie je prítomná objektívna medicínska príčina. Poškodenú nevidel, a posudok stanovuje iba na základe lekárskych správ. Jediným objektívnym príznakom podľa zdravotnej dokumentácie je krvná podliatina s opuchom sedacej a bedernokrížovej oblasti. Tieto zranenia nemusia súvisieť s dopravnou nehodou. Tieto zranenia nevyžadujú žiadnu liečbu a maximálna doba v obmedzení v obvyklom spôsobe života je do sedem dní.

Znalec je svojej ďalšej výpovedi zo dňa 29.3.2011 ďalej doplnil nasledovné:

-	poškodená utrpela náraz do sedacej a bedernokrížovej oblasti, avšak bez zlomeniny a porušenia kožného krytu, iba s krvnou podliatinou a opuchom
-	v danom prípade bola liečba neobjektívne predĺžená a PN bola vystavená iba na základe subjektívnych obtiaží, ktoré sa nedali žiadnym spôsobom objektivizovať
-	skutok sa nestal tak, ako to opisuje poškodená, a to vzhľadom na výšku postavy poškodenej a výšku vozidla. Pri náraze vozidlom, ak by bola skutočne zrazená Škodou Fabia pri rýchlosti 20-30 km/h by musela mať úrazové zmeny v oblasti kolien a stehna. Uvedené konštatoval po preštudovaní správ obvodných lekárov, ktorí sa ani nezmie¨ľujú o poranení lýtok, kolena a stehna
-	aj keď poškodená udáva, že bola narazená do kolien zozadu, v týchto miestach neboli ani najmenšie znaky náraz od blatníka, kapoty, resp. inej časti vozidla
-	krížová a drieková chrbtica nebola narazená vozidlom, v danom prípade bola PN neadekvátne predĺžená, zranenia ktoré boli zistené nevyžadujú žiadnu liečbu a maximálna doba v obmedzení v obvyklom spôsobe života je do sedem dní

Podľa § 123 ods. 2 Trestného zákona ublížením na zdraví sa na účely tohto zákona rozumie také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného.

Podľa § 158 Trestného zákona kto inému z nedbanlivosti ublíži na zdraví tým, že poruší dôležitú povinnosť vyplývajúcu z jeho zamestnania, povolania, postavenia alebo funkcie alebo uloženú mu podľa zákona, potrestá sa od¨ľatím slobody až na jeden rok.

Podľa § 20 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky; nemožno ho tiež prejednať, prípadne uloženú sankciu alebo jej zvyšok vykonať, ak sa na priestupok vzťahuje amnestia.

Z vyššie opísaného zisteného skutkového stavu veci a vykonaných dôkazov, najmä z poukazom na výpovede znalca z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie chirurgia mám za to, že v danom prípade skutok nenapĺ¨ľa znaky skutkovej podstaty prečinu ublíženia na zdraví podľa § 158 Trestného zákona, keďže absentuje objektívna stránka trestného činu, teda relevantný následok ako porušenie záujmu chráneného Trestným zákonom, a to v zmysle skutkovej podstaty prečinu ublíženia na zdraví.
 
V danom prípade prečinu ublíženia na zdraví musí byť následkom konania páchateľa ublíženie na zdraví, teda také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného. V posudzovanom prípade toto naplnené nebolo.

Po znaleckom skúmaní znalec konštatoval, že jediným objektívnym príznakom, teda následkom je krvná podliatina s opuchom sedacej a bedernokrížovej oblasti. Uvedené zranenia však nevyžadujú žiadnu liečbu a maximálna doba v obmedzení v obvyklom spôsobe života je do sedem dní.

Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti a citované zákonné ustanovenia Trestného zákona mám za to, že vykonaným vyšetrovaním a následným vyhodnotením dôkazov bolo preukázané, že skutok pre ktorý bolo vznesené obvinenie nie je trestným činom. Tento skutok by mohol napĺńať s poukazom na výpovede poškodenej a spôsobený následok znaky priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky, avšak vzhľadom na dobu ktorú uplynula od spáchania skutku - prekluzívnu dobu (viac ako 2 roky) nie je možné tento priestupok už prejednať, teda postúpenie veci orgánu oprávneného konať o priestupku už neprichádza do úvahy a preto bolo rozhodnuté o zastavení trestného stíhania.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán. 

Mám za to, že je namieste skonštatovať, že vec bola dostatočne objasnená v rozsahu nevyhnutnom na takéto rozhodnutie.   
	 
	Vzhľadom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výroku tohto uznesenia. 
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Iveta Vrzgulová
prokurátorka