Okresná prokuratúra Liptovský Mikuláš 
Tomášikova 5, 031 80 Liptovský Mikuláš 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 355/12/5505	Liptovský Mikuláš, 6.2.2013
EEČ : 2-39-61-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a, odsek 2 písmeno d Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Liptovský Mikuláš
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
V období od začiatku  roku 2010 až do 21. 06. 2012 v mieste svojho trvalého bydliska v byte v bytovom dome č. 198 v obci XXXXX, okres XXXXX pod vplyvom alkoholu niekoľkokrát do týždňa vulgárne nadával svojej družke XXXXX a jej 5 maloletým deťom XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX, následne XXXXX viackrát hodil o stenu, zasiahol ju rukou, kde ju trafil predovšetkým do hlavy, rozbíjal a rozhadzoval v byte veci a nábytok, pričom XXXXX a jej deti mali z jeho konania veľký strach v dôsledku čoho sa deti aj pomočovali, v škole mali zhoršené výsledky, pretože, keď chodil pod vplyvom alkoholu domov, nemohli sa pripravovať do školy a obvinený sa tohto konania dopustil aj napriek tomu, že od 01. 01. 2010 boli proti nemu vedené priestupkové konania, 3-krát za priestupky proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d/ zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch, ktorých sa dopustil vždy proti poškodenej XXXXX a vždy pod vplyvom alkoholu, 
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície PZ v XXXXX  uznesením ORP-259/OVK-LM-2012 dňa 12. 07. 2012 začal trestné stíhanie a vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a/, ods. 2 písm. d/ Trestného zákona, ktorého sa mal dopustiť spôsobom popísaným vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
Po skončení vyšetrovania mi vyšetrovateľ predložil spisový materiál s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. a/ Trestného poriadku.  
Po preskúmaní spisového materiálu som zistil, že návrh vyšetrovateľa je dôvodný. 
Obvinený XXXXX využil svoje zákonné právo a vo veci odoprel vypovedať. 
Poškodená XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že v roku 2009 sa spolu so svojim druhom XXXXX presťahovala do bytovky č. 198 v obci XXXXX. Narodila sa im dcéra XXXXX v roku 2009, obvinený už aj vtedy popíjal, chodil domov opitý, ale od roku 2010 chodil opitý domov častejšie, asi 3-krát do týždňa. Keď prišiel domov opitý, správal sa agresívne, rozbíjal mikrovlnu, zariadenie bytu a kuchynskú linku.  Deti dala od neho preč do izby, všetko trpela sama, vulgárne jej nadával, ziapal tak, že ho počula celá bytovka, mala z neho veľký strach, ako aj deti, často to vyústilo do fyzického násilia, hodil ju do steny, do poličky, zasiahol ju rukou, kde ju trafil do hlavy, do ruky, najviac sa mu rátalo, keď mala modré pod očami, vtedy bol najspokojnejší. Keď prišiel domov opitý, vedela čo ju čaká. Veľmi sa ho bála. Viackrát to oznamovala na polícii v priebehu rokov 2010, 2011 bol riešený priestupkovo. Všetkých päť detí najprv s nimi žilo v spoločnej domácnosti, ale v roku 2010 syn XXXXX odišiel z domácnosti bývať ku starej mame do XXXXX, nakoľko mal strach z obvineného. Tomuto vadilo aj keď si zapol televízor, keď si zobral jesť, proste mu vadilo všetko. Keď prišiel obvinený domov, niekedy zaspal, ale keď robil bordel, deti vošli do svojej izby, báli sa ho, veľakrát vošiel do ich izby a vulgárne im nadával. Deti sa nesmiali, boli vystrašené, začali sa aj pocikávať, zhoršili sa aj v škole. Keď prišiel obvinený opitý, povedala deťom, aby si radšej zhasli v izby, aby ich nevidel, tak sa nemali ani  kedy učiť a pripravovať sa do školy. V tomto období roku 2010 až 2011 od neho odišla asi na 4 mesiace  k mame do XXXXX od novembra 2011 do januára 2012 už sa to s ním nedalo vydržať. Potom sa už k mame nevrátila, lebo jej to zakázal. Ako sa vrátila, zase to začalo dookola to isté, záležalo na tom, či mal peniaze. Vyvrcholilo to až dňa 21. 06. 2012, kedy ju tak dobil, že susedia museli zavolať políciu. Odvtedy sa s deťmi odsťahovala k mame do XXXXX 
Z výpovede zákonného zástupcu troch maloletých detí XXXXX a dvojičiek XXXXX a XXXXX XXXXX vyplýva, že so XXXXX sa rozviedol pred 4 rokmi, deti ostali bývať s ňou, rozviedol sa s ňou preto, že táto si aj vypila a túlala sa kade-tade. Keď bolo pojednávanie na Okresnom súde v XXXXX o zverenie detí do starostlivosti, tak tieto boli zverené jemu do starostlivosti, aj keď to ešte nebolo právoplatné. On sa svojich chlapcov pýtal, že či neboli bití, alebo im nebolo inak ubližované počas súžitia ich matky so XXXXX. Oni mu povedali, že bití neboli, ani inak im nebolo ubližované. O zverenie detí žiadal preto, že matka sa o nich nestarala, do školy chodili v zlom hygienickom stave. Vie o tom, že XXXXX pije, chodila pred jeho dom do krčmy, viackrát ju stretol aj v bare a keď sa pýtal najstaršieho syna XXXXX, či pije mama, on mu to potvrdil. 
Maloletým deťom XXXXX a XXXXX bol súdom ustanovený kolízny opatrovník - Úrad práce sociálnych vecí a rodiny XXXXX. Z výsluchu pracovníčky tohto úradu XXXXX vyplýva, že k samotnému skutku sa vyjadriť nevie a v súvislosti s otázkou náhrady škody, túto si v trestnom konaní neuplatnila, nakoľko maloletým deťom skutkom škoda nevznikla. 
V priebehu prípravného konania bol do konania pribratý znalec z odboru psychológie za účelom vykonania rozboru osobnosti poškodených XXXXX a jej 5 maloletých detí a k ustáleniu, či sa u menových prejavuje syndróm týranej osoby. Zo záverov znaleckého posudku vyplynulo, že XXXXX je simplexnejšia osobnosť so zúženými záujmami, nezáujmom o druhých, melancholických temperamentom, ktorý sa vyznačuje emocionálnou precitlivenosťou. V jej životnom štýle majú prím momenty vlastného záujmu. Maloleté deti boli charakterizované ako detské osobnosti vo vývine. Znaky týranej osoby sa u matky XXXXX nepotvrdili. Skôr sa jedná o dlhodobé partnerské nezhody a konflikty, ktoré sú vyvolávané častým a nadmerným používaním ethylu, ako aj u obvineného tak u poškodenej. Ťažko je vyšetrením posúdiť, kto je zdrojom konfliktu a do akej miery poškodená prispela svojím správaním k vyhrocovaniu nezhôd. Na strane druhej však správanie obvineného má agresívny charakter, či už verbálny, kedy sa vyhrážal ublížením, resp. zabitím, ako to popisovala poškodená, ale aj agresívny charakter, kedy fyzicky napadol poškodenú. U maloletých detí sa znaky týranej osoby nezistili. XXXXX žil u starých rodičov, tak bol v menšej miere svedkom konfliktov medzi matkou a jej druhom. XXXXX sa bojí, pretože bol svedkom toho, ako sa obvinený vyhrážal matke, že ju zabije, keď sa vráti z basy. Tiež bol svedkom ako obvinený povedal, že podreže sestru XXXXX sa obvineného bojí. Správanie obvineného vyvolalo u XXXXX strach u maloletého XXXXX tiež pocity strachu a ohrozenia. U maloletého XXXXX narušovalo mravný vývin najmä z dôvodu vulgárneho a agresívneho správania sa obvineného, ktorý bol pre maloletých negatívnym zdrojom. 
Z výpovede svedka XXXXX vyplýva, že do 10. mesiaca roku 2011 bol starostom obce XXXXX, riešil aj sťažnosť obyvateľov bytovky, kde obvinený a poškodená bývali, ľudia sa sťažovali na hádky a hluk. Svedok uviedol, že poškodená si rada vypila, obvinený chodil na týždňovky a keď prišiel domov, ona bola napitá, on to riešil tak, že šiel do krčmy, lebo keď ona mala vypité, vŕtala do neho, on sa v krčme napil a potom to išiel domov riešiť. Problém tejto rodiny je v tom, že obidvaja pili a potom sa hádali. 
Z rozkazu o uložení sankcie za priestupok č. XXXXX z 01. 06. 2010 vydaného Obvodným úradom XXXXX, odborom všeobecnej vnútornej správy vyplýva, že obvinený bol uznaný vinným za priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d/ zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch za čo mu bola uložená pokuta vo výške 30,- €, pričom priestupku sa dopustil proti poškodenej tým, že jej pod vplyvom alkoholu vulgárne nadával a to dňa 11. 04. 2010. 
Ten istý správny orgán uznal obvineného vinným z totožného priestupku aj rozkazmi XXXXX z 08. 08. 2011 a XXXXX zo 16. 02. 2012 opätovne za ten istý priestupok, pričom prvého z nich sa obvinený dopustil 01. 07. 2011, tak že poškodenú udieral rukami po hlave a vyhrážal sa jej a druhý skutok spáchal 01. 12. 2011 totožným spôsobom. 
Poškodená XXXXX bola v prípravnom konaní opätovne vypočutá za účelom ustálenia konkrétnych skutkov, ktoré sa udiali v rokoch 2010 až 2012, ktorým páchateľom mal byť potenciálne XXXXX, avšak iných skutkov ako tých, ktoré boli rozvedené vyššie v texte a ktoré boli predmetom priestupkového konania. Poškodená sa nevedela vyjadriť bližšie ku iným konkrétnym skutkom, nevedela popísať konkrétne dátumy, kedy sa jej vyhrážal, prípadne ju napádal, vedela uviesť len to, čo už raz uviedla na polícii. 
Zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa §  208 ods. 1 písm. a/, ods. 2 písm. d/ Trestného zákona sa dopustí ten, kto týra blízku osobu, alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti, alebo výchove spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálením rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním, alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie, alebo obmedzuje jej bezpečnosť a to závažnejším spôsobom konania - po dlhší čas (§ 138 písm. b/ Trestného zákona).
Týranie blízkej a zverenej osoby v zmysle § 208 ods.1 Trestného zákona sa rozumie také zlé nakladanie so zverenou alebo blízkou osobu, ktorá vyznačuje hrubším stupňom necitlivosti a bezohľadnosti s určitým trvaním. Nevyžaduje sa, aby u blízkej alebo zverenej osoby vznikli následky na zdraví, ale musí isť o také konanie, ktoré týraná osoba pre jeho hrubosť, bezohľadnosť alebo bolestivosť pociťuje ako ťažké príkorie. 
Na naplnenie znakov tohto trestného činu treba, aby v dôsledku páchateľovho týrania bolo spôsobené fyzické alebo psychické utrpenie, a to ktorýmkoľvek konaním taxatívne uvedeným v § 208 ods. 1 písm. a/ až e/ Trestného zákona.
Pod pojmom fyzické alebo psychické utrpenie treba rozumieť taký stav, ktorý sa vyznačuje telesnými alebo duševnými bolesťami, ktoré ovplyvňujú obvyklý spôsob života týranej osoby a netrvajú celkom krátky, prechodný čas.  
Vyriešením otázky prítomnosti fyzického alebo psychického utrpenia je závislé od posúdenia osobnosti poškodených osobou, ktorá disponuje odbornými znalosťami v odbore psychológie, teda znalca. Orgány činné v trestnom konaní vyhodnotia zabezpečený znalecký posudok z takéhoto odboru a následne z neho vyvodia právny záver, či poškodené osoby boli, resp. neboli týrané. V tomto prípade znalkyňa konštatovala, že poškodená XXXXX ani jej 5 maloletých detí nevykazujú znaky týraných osôb. Za takéhoto dôkazného stavu nie je možné vo vzťahu obvinenému XXXXX vyvodzovať trestnoprávnu zodpovednosť za daný zločin. Orgány činné v trestnom konaní po zabezpečení znaleckého posudku skúmali, či v konaní obvineného v období od roku 2010 do 21. 06. 2012 je možné aj vzhliadnuť iný trestný čin a to prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona. Bolo zistené, že obvinený bol v priestupkovom konaní postihnutý za 3 konkrétny skutky, ktorých sa dopustil v inkriminovanom období. Pri uplatnení zásady, že obvinený nemôže byť trestne postihnutý  za skutky, ktoré boli predmetom iného konania o ktorých už bolo právoplatne rozhodnuté, tieto nemohli byť predmetom súčasného trestného stíhania. Poškodená nedokázala konkretizovať iné konania tak, aby bolo možné ustáliť konkrétne skutky a aby popísané konania nemali charakter všeobecných konštatovaní. Za takýchto skutkových okolností, preto nebolo možné prijať iný záver ako ten, že skutok pre ktoré bolo vedené trestné stíhanie sa nestal, pričom nebolo možné tento prekvalifikovať ani na iný menej závažný trestný čin. 
Podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 
Vzhľadom na uvedené skutočnosti bolo preto potrebné ustáliť záver, že k samotnému skutku nedošlo a preto som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Marian Vagač
prokurátor