Krajská prokuratúra Bratislava 
Vajnorská 47, 812 56 Bratislava 1 	

Sp. zn. : 1 Kv 2/11/1100	Bratislava, 29.1.2013
EEČ : 2-7-9-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX a spol. 
Trestný čin:	

Rozhodol: 	prokurátor Krajskej prokuratúry Bratislava
Podľa § 215 odsek 1 písmeno c Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
3.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
-  XXXXX, XXXXX a XXXXX sa v presne nezistený deň, pravdepodobne v mesiaci november 2005 spolčili s XXXXX, narodeným XXXXX, bytom XXXXX, nemeckej štátnej príslušnosti, XXXXX, narodeným XXXXX, bytom XXXXX, slovenskej štátnej príslušnosti a XXXXX, narodeným XXXXX, bytom XXXXX XXXXX, XXXXX, slovenskej štátnej príslušnosti, za účelom páchania pokračujúceho trestného činu krádeže v distribučnom centre spoločnosti XXXXX, kde sa nachádzali televízory a iné elektronické prístroje, s úmyslom ich po odcudzení so ziskom predať na území Slovenskej republiky a to tým spôsobom, že najskôr si dohodli rozdelenie úloh a to tak, že XXXXX ktorý ako zamestnanec uvedenej spoločnosti poznal pomery vo firme i jej zabezpečenie a vedel, akým spôsobom je objekt strážený, najskôr dal o tejto skutočnosti informáciu XXXXX a XXXXX, ako i ostatným členom skupiny, ktorých osobne spoznal prostredníctvom XXXXX, následne im dal k dispozícii byt XXXXX XXXXX, kde sa členovia skupiny až do spáchania skutku zdržiavali, potom sa v období od 26.11.2005 do 25.02.2006 vlámali spoločne cca 5 krát do uvedeného distribučného centra a to tým spôsobom, že jedenkrát vykopli sklo a zvnútra otvorili okno na distribučnom centre a najmenej štyrikrát nadvihli posuvnú bránu a následne ju autozdvihákom zdvihli, pričom XXXXX dával vonku pred objektom pozor apo vniknutí do skladu, z tohto postupne spoločne odcudzili cenné televízne prijímače a DVD rekordéry značky Loewe, ako i ďalšie elektronické prístroje, pričom odcudzené veci spoločne uskladnili v byte XXXXX XXXXX a v byte XXXXX, odkiaľ postupne na základe sfalšovaných faktúr o predaji v spoločnosti XXXXX a XXXXX, osobnými motorovými vozidlami Škoda Octavia a Ford vyviezli na územie Slovenskej republiky za účelom ich odpredania, čím poškodenej spoločnosti XXXXX   spôsobili   škodu odcudzením v celkovej hodnote cca 147.000,-Eur a poškodením zariadenia spôsobili škodu vo výške 250,-Eur, pričom XXXXX, XXXXX a XXXXX, boli už za uvedený trestný čin právoplatne odsúdený na území Nemecka rozsudkom Obvodného súdu Hof, spisová značka 7 Ls 24 Js 3296/06 zo dňa 06.03.2007,
lebo je nepochybné, že skutok nespáchal obvinený
Odôvodnenie:
Generálna prokuratúra Slovenskej republiky dňa 19.03.2007 rozhodla pod spisovou značkou V GPt 519/06 o prevzatí trestného konania, vedeného Štátnou prokuratúrou Hof, Spolková republika Nemecko, pod spisovou zančkou 24 Js 11923/06, proti obvineným XXXXX, XXXXX a XXXXX.

K okolnostiam vedenia trestného stíhania voči menovaným v Spolkovej republike Nemecko a jeho prevzatia slovenskými orgánmi je potrebné uviesť, že nemecké justičné orgány pre daný skutok od 03.03.2006 už trestne stíhali XXXXX, nemeckého štátneho občana a spolu s ním XXXXX a XXXXX, občanov Slovenskej republiky (všetky označené osoby už boli medzičasom pre stíhaný skutok právoplatne odsúdené). Od začiatku vyšetrovania pred nemeckými orgánmi pritom bolo zjavné, že sa na odcudzovaní vecí mali v jednotlivých prípadoch podieľať - popri známych a stíhaných páchateľoch, aj ďalšie osoby, ich totožnosť sa však v prvotnej fáze vyšetrovania nepodarilo vyšetrovacími úkonmi ustáliť. Obvinení XXXXX a XXXXX a svedkovia XXXXX pri výsluchoch iba všeobecne spomínali ďalších Slovákov, bez uvedenia bližších podrobností. Až dňa 29.06.2006 jeden z páchateľov – XXXXX, pred policajným komisárom na Policajnom inšpektoráte Hof uviedol, že na krádežiach sa podieľali aj obvinení XXXXX, XXXXX a XXXXX. Na podklade tejto výpovede obvineného XXXXX, s prihliadnutím na výpoveď obvineného Hőrtera a výpovede svedkov XXXXX a XXXXX, dosvedčujúce účasť bližšie neurčených ďalších slovenských občanov na stíhanom skutku, Štátne zastupiteľstvo Hof  dňa 01.09.2006 rozhodlo o vedení nového trestného stíhania vo vzťahu  k obvineným XXXXX a následne, nakoľko menovaní sa v danom čase nenachádzali na území  Spolkovej republiky Nemecko, požiadalo o prevzatie ich trestného stíhania Generálnu prokuratúru Slovenskej republiky. 

Po prevzatí trestného konania na podklade spisového materiálu súvisiaceho s trestnou vecou dňa 25.11.2007 vyšetrovateľ Úradu justičnej a kriminálnej polície Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Trenčíne pod spisovou značkou ČVS:KRP-54/l-OVK-TN-07 v zmysle § 199 odsek 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a dňa 06.03.2008 pod uvedenou spisovou značkou v zmysle § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX, XXXXX a XXXXX pre obzvlášť závažný zločin krádež podľa § 212 odsek 2 písmeno a), odsek 4 písmeno b), odsek 5 písmeno a) Trestného zákona s poukazom na ustanovenie § 138 písmeno i) Trestného zákona, na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. Postup podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku, teda vznesenie obvinenia konkrétnym osobám, sa opieral o uvedenú výpoveď XXXXX z 29.08.2006 a informácie získané z výpovedí XXXXX a XXXXX, podľa ktorých sa na krádežiach a následnom prechovávaní vecí podieľali aj neidentifikovaní Slováci. 

V konaní pred slovenskými orgánmi prípravného konania boli v dňoch 18.06.2008 a 02.07.2008 vypočutí všetci obvinení, ktorí zhodne využili svoje právo a odmietli vypovedať.

Dňa 04.12.2008 vypovedala, ako svedok XXXXX, ktorá podľa informácií nemeckých orgánov mala mať účasť na skutku tým, že mohla vystavovať falošné doklady, s ktorými sa odcudzovaný tovar prepravoval z Nemeckej spolkovej republiky na Slovensko. Vo svojej výpovedi uviedla, že v čase, keď žila v spoločnej domácnosti s už odsúdeným XXXXX, tak príslušníkom slovenskej polície dobrovoľne vydala jeden z televízorov, ktorý mal XXXXX priniesť domov. Následne XXXXX využila svojho práva v zmysle § 130 odsek 2 Trestného poriadku a viac k predmetnej trestnej veci neuviedla. Pri výsluchu 09.08.2011 uviedla, že spolu s XXXXX bola jeden krát v Nemecku, kde jednu noc aj spala, ale nevedela sa vyjadriť k tomu, kde sa v uvedenú noc XXXXX nachádzal. Vo svojej výpovedi ďalej XXXXX poprela, že by v minulosti vystavovala fiktívne faktúry k odcudzenej elektronike, alebo že by sa iným spôsobom podieľala na krádežiach, prechovávaniu a predaju odcudzenej elektroniky v Nemecku. K osobám XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX menovaná uviedla, že tieto osoby nepozná. K osobe XXXXX uviedla, že o uvedenú osobu pozná z počutia od XXXXX, nakoľko títo spolu sedeli vo výkone trestu odňatia slobody v Hrnčiarovciach nad Parnou, osobne sa však s ním nikdy nestretla.

Dňa 09.03.2009, resp. dňa 27.03.2009 boli slovenskými orgánmi vypočutí ako svedkovia XXXXX a XXXXX, ktorí boli za uvedený skutok v Nemeckej spolkovej republike právoplatne odsúdení. Obaja zhodne využili svojho práva odmietnuť vypovedať v zmysle § 130 odsek 2 Trestného poriadku, pričom uviedli, že celú vec z ich pohľadu považujú za uzatvorenú.

Prostredníctvom právnej pomoci boli dňa 13.08.2010 v Nemecku vypočutí ako svedkovia XXXXX a XXXXX. XXXXX vo svojom výsluchu uviedol, že v uvedenej trestnej veci právoplatne odsúdeného XXXXX pozná, ako syna jeho bývalej priateľky XXXXX. K samotným krádežiam a prechovávaniu odcudzeného tovaru sa vyjadriť nevedel, iba si podľa svojho vyjadrenia všimol, že XXXXX mal vo svojej izbe televízory. K ich pôvodu sa však vyjadriť nevedel. V uvedenej veci si tiež pamätal, že XXXXX v určitom období navštevovalo viacero osôb pôvodom zo Slovenska, nevedel sa však vyjadriť o aké konkrétne osoby sa jednalo. XXXXX vo svojom výsluchu uviedol, že osobu XXXXX poznal iba zbežne a ku krádežiam a priekupníctvu odcudzeného tovaru sa vyjadriť nevedel, nakoľko s tým nemal nič spoločné. Ďalej menovaný uviedol, že niekoľkokrát videl v byte na XXXXX známych XXXXX ale k týmto osobám sa bližšie vyjadriť nevedel.

Dňa 29.04.2011 bol prostredníctvom právnej pomoci vypočutý ako svedok už právoplatne odsúdený XXXXX, ktorý vo svojom výsluchu uviedol, že na skutkoch sa zúčastnilo päť až šesť ľudí, okrem neho aj XXXXX, XXXXX a ešte ďalšie tri osoby, pôvodom zo Slovenska, ale k ich menám sa vyjadriť nevedel, jedného však poznal bližšie, nakoľko s ním oslavoval Silvestra. Následne bola so svedkom XXXXX vykonaná rekognícia podľa fotoalbumov, v ktorých sa okrem iných nachádzali fotografie obvinených XXXXX, XXXXX a XXXXX. XXXXX označil vo fotoalbume 5.1, fotografiu číslo 12 (XXXXX), ako osobu, ktorá s ním oslavovala Silvester a mala sa zúčastniť krádeží v Nemecku. Po predložení fotoalbumu č. 2 označil XXXXX fotografiu číslo 6 (XXXXX), ako identickú osobu s fotoalbumu č. 1, teda ako osobu, ktorá s ním oslavovala Silvester a mala sa zúčastniť krádeží v Nemecku. Následne XXXXX vo svojom výsluchu opísal spôsob, akým spolu s uvedenými osobami vykonali jednotlivé krádeže, akým spôsobom bol zabezpečený prevoz odcudzeného tovaru, následne jeho skladovanie v Nemecku a postupný odvoz tovaru na Slovensko. K osobám, ktoré sa okrem XXXXX, XXXXX podieľali na páchaní uvedenej trestnej činnosti sa bližšie vyjadriť nevedel, uviedol však, že všetky osoby sa vzájomne poznali a komunikovali medzi sebou po slovensky.

Vo zväzku VII vyšetrovacieho spisu nemeckých justičných orgánov sú založené záznamy súvisiace so sledovaním XXXXX a XXXXX, realizovaným v spolupráci policajných orgánov Slovenskej republiky, Českej republiky a Spolkovej republiky Nemecko (číslo listu 130 a nasledujúce). Zo správy spolkového kriminálneho úradu Wiesbaden (číslo listu 131) je zrejmé, že XXXXX a dvomi neidentifikovanými mužmi boli 25. -26. februára 2006 v Nemecku vyzdvihnúť väčšie množstvo odcudzených televízorov zn. Loewe s cieľom predať ich na Slovensku. Podľa správy sa dňa 01.03.2006 mal XXXXX vrátiť pre ďalšie odcudzené veci spoločne s XXXXX a ďalšími páchateľmi, pričom mali použiť na cestu vozidlo Fiat Ducato vypožičané v autopožičovni XXXXX z Bojníc (XXXXX) a ďalšie nezistené vozidlo (ďalší nezistení spolupáchatelia). Časť odcudzených vecí pritom bola nájdená pri zadržaní XXXXX vo vozidle Citroen Jumper s evidenčným číslom XXXXX, ktorého vlastníkom bola podľa dokladov XXXXX.

Dňa 09.08.2011 bol vypočutý svedok XXXXX, ktorý vo svojej výpovedi uviedol, že bol užívateľom motorového vozidla zn. Citroen Jumper, evidenčné číslo XXXXX, ktoré bolo evidované na jeho dcéru XXXXX, a ktoré bolo zadržané nemeckou políciou počas krádeže elektroniky v distribučnom centre spol. XXXXX v Nemecku, pričom uviedol, že uvedené motorové vozidlo požičiaval XXXXX, otcovi XXXXX, uvedené vozidlo mu požičiaval na pár dní, ale na čo konkrétne ho XXXXX potreboval, k tomu sa vyjadriť nevedel. S obvinených osôb sa vedel vyjadriť, iba k osobe XXXXX, ale podľa jeho vyjadrenia, tohto osobne nepoznal a poznal sa iba s jeho otcom. K tomu, či osobe XXXXX niekedy v minulosti požičiaval aj iné motorové vozidlo sa vyjadriť nevedel. XXXXX vypovedala, že ona osobne vozidlo nevyužívala a ani sa nevie vyjadriť k tomu, či bolo požičiavané a komu. Nepozná nikoho z obvinených ani XXXXX.

Ďalší dôkazný materiál odstúpený justičnými orgánmi Spolkovej republiky Nemecko – záznamy z ohliadky miesta činu, záznamy z prehliadok nebytových priestorov a domových prehliadok podozrivých osôb, záznamy zo sledovania podozrivých, záznam z telekomunikačnej činnosti (zväzky II až VIII vyšetrovacieho spisu), dokumentujú konanie osôb odsúdených nemeckými orgánmi a niet v nich žiadneho priameho dôkazu voči obvineným XXXXX.

Z uvedeného prehľadu skutkových zistení je zrejmé, že jediným priamym dôkazom voči obvineným je výpoveď XXXXX pred policajným inšpektorom dňa 29.08.2006, zároveň niet takých nepriamych dôkazov, ktoré by vytvárali ucelený reťazec. Výpovede XXXXX a XXXXX iba poskytujú informáciu o tom, že na stíhanom skutku sa popri XXXXX a XXXXX asi podieľali aj ďalší Slováci, ktorých však príliš nevnímali a nedokázali by ich spoznať. XXXXX potvrdil účasť ďalších Slovákov na stíhanom skutku, s jedným s páchateľov dokonca oslavoval Silvester, avšak pri vykonanej rekognícii jeho ani ďalších neopoznal.  

Jediným dôkazom voči obvineným tak zostáva výpoveď XXXXX pred policajným inšpektorom dňa 29.08.2006, o ktorú, ako jediný dôkaz, nie je možné obžalobu oprieť.

Podľa § 234 odsek 1 Trestného poriadku ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania dostatočne odôvodňujú postavenie obvineného pred súd, prokurátor podá obžalobu príslušnému súdu, pripojí k nej spisy, ich prílohy a dôkazné predmety.

Podanie obžaloby tak nesmie byť svojvoľné, nemožno ho oprieť o akékoľvek dôkazy, zákon vyžaduje, aby výsledky vyšetrovania dostatočne odôvodnili postavenie obvinenej osoby pred súd. Zo spôsobu, akým zákon vymedzuje kľúčovú materiálnu podmienku podania obžaloby (dostatočná odôvodnenosť) nepochybne vyplýva, že podanie obžaloby na konkrétnu osobu si vyžaduje takú mieru istoty preukázania toho, že jej vedomé a úmyselné konanie naplnilo všetky znaky konkrétnej skutkovej podstaty trestného činu, ktorá reálne môže viesť k jej odsúdeniu. 

Za dostatočne odôvodnenú je pritom možné považovať obžalobu iba vtedy, ak sa opiera o procesne použiteľné dôkazy. 
 
Usvedčujúca výpoveď XXXXX z 29.08.2006 takýmto dôkazom, o ktorý by bolo možné oprieť obžalobu, nie je.

Táto výpoveď, logicky, prechádzala  vzneseniu obvinenia XXXXX, XXXXX a XXXXX (keďže až na jej podklade bola ustálená ich identita). Táto výpoveď má preto v právnom prostredí Slovenskej republiky povahu svedeckej výpovede poskytnutej pred vznesením obvinenia.

Podľa zjednocujúceho stanoviska Trestnoprávneho kolégia Najvyššieho súdu Slovenskej republiky spisová značka Tpj 63/2009 zo 07.12.2009 obžaloba v trestnej veci môže byť opretá o výpovede svedkov a iné dôkazy vykonané pred vydaním uznesenia o vznesení obvinenia, prípadne pred oznámením uznesenia o vznesení obvinenia jeho vyhlásením (§ 206 odsek 1 Trestného poriadku), ak k ich vykonaniu došlo po začatí trestného stíhania „vo veci“ podľa § 199 odsek 1 Trestného poriadku. Ak je ale výpoveď svedka jediným usvedčujúcim dôkazom alebo vo významnej miere rozhodujúcim dôkazom, o ktorý chce prokurátor, ako nositeľ dôkazného bremena v konaní pred súdom, oprieť obžalobu, je nevyhnutné takého svedka vypočuť až po vznesení obvinenia (alebo svedka vypočutého pred týmto úkonom znovu vypočuť), a tak zachovať právo obvineného na obhajobu (právo na kontradiktórny postup).

V posudzovanej veci bolo obvinenie XXXXX oznámené v roku 2008. Až momentom oznámenia obvinenia a zvolenia, resp. ustanovenia obhajcov, boli vytvorené skutočné (materiálne) podmienky pre ich obranu v rámci trestného konania. Prípadná obžaloba by tak mala byť opretá o procesné dôkazy vykonané po tomto termíne. Po vznesení obvinenia bol 09.03.2009 XXXXX ako rozhodujúci svedok opätovne vyslúchaný, s poukazom na svoje zákonné právo však odmietol vypovedať. Jeho svedecká výpoveď uskutočnená pred vznesením obvinenia tak, ako jediný a rozhodujúci dôkaz, nemôže byť použitá ako dostatočný podklad podania obžaloby. 
 
Miera pravdepodobnosti spáchania trestného činu obvineným musí byť pri podaní obžaloby vyššia ako pri vznášaní obvinenia. V priamom protiklade s tým však v posudzovanom prípade od vznesenia obvinenia v prípravnom konaní neboli získané žiadne ďalšie dôkazy, ktoré by podporili záver v dôvodnosť vedeného trestného stíhania vo vzťahu k obvineným, 

Ak neexistuje dostatok relevantných a procesne použiteľných dôkazov svedčiacich s určitou vyššou mierou istoty o účasti obvinených na posudzovanom trestnom čine, je potrebné prijať záver, že sa na stíhanom skutku nepodieľali, teda, že skutok nespáchali. Postavenie obvineného pred súd vyžaduje, aby konanie, ktorým sa mal dopustiť trestného činu, bolo spoľahlivo preukázané procesne zadokumentovanými skutkovými okolnosťami. Opierať dôvodnosť trestného stíhania o subjektívne úprimné presvedčenie konajúceho orgánu a týmto presvedčením nahrádzať objektívne zistené dôkazy, je neprípustné.

	Podľa § 215 odsek 1 písmeno c) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je nepochybné, že skutok nespáchal obvinený.

	V danom prípade je nepochybné, že skutok uvedený vo výroku tohto uznesenia  sa stal, nespáchali ho však obvinení XXXXX, XXXXX a XXXXX preto som rozhodol tak, ako to je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia. 
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora krajskej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ladislav Masár
prokurátor