Okresná prokuratúra Bratislava IV 
Saratovská 1/A, 844 61 Bratislava 4

Sp. zn. : 1 Pv 784/12/1104	Bratislava IV, 27.5.2013
EEČ : 2-11-66-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a, odsek 2 písmeno d Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava IV
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX

Obvodnému úradu XXXXX, Odboru všeobecnej vnútornej správy, Staromestská 6, XXXXX, 

od presne nezisteného obdobia roku 2007 až do 04.10.2012 v byte XXXXX XXXXX obývajúc tento so svojou družkou poškodenou XXXXX a ich spoločným synom mal. XXXXX a synom poškodenej XXXXX týchto opakovane verbálne a fyzicky napádal, a to tým spôsobom, že   XXXXX v priemere jedenkrát týždenne udieral o oblasti hlavy, rúk, chrbta, pričom keď sa schúlil na zem, tak ho kopol do sedacej časti a chrbta nohou, počas čoho mu vulgárne  nadával, XXXXX, 1x za tri týždne ho fackal po tvári a udieral po zadku, pričom obe deti núti, aby stáli obrátené tvárou ku vchodovým dverám s vystretými rukami v priemere dva až trikrát do týždňa po dobu 1 - 2 hodín, poškodenú XXXXX ponižoval tým spôsobom, že jej vulgárne nadával pred deťmi, vyhrážal sa jej fyzickou likvidáciou v prípade, keď mu povedala, že ho opustí, zakazoval jej opúšťať byt bez jeho dovolenia, prijímať návštevy, pričom ich príchody a odchody monitoroval prostredníctvom nainštalovaných kamerových systémov v byte ako, aj v bytovom dome, taktiež v priemere raz za mesiac odmietal dať poškodenej peniaze na zabezpečenie stravy, nútil ju, aby v priemere 2 až 3 hodiny sedela s ním v obývačke a pozerala televíziu, pričom jeho konanie vyvrcholilo dňa 04.10.2012 v čase okolo 02.10 hod, kedy obvinený XXXXX v spoločnej domácnosti v byte v XXXXX po tom, čo s ním poškodená odmietla mať pohlavný styk jej začal vulgárne nadávať, chytil ju za golier trička smerom hore a druhou pravou rukou ju chytil za krk a vyhrážal sa jej počas uvedeného incidentu fyzickou likvidáciou,

pretože výsledky prípravného konania ukazujú, že nejde o trestný čin, ale o skutok, ktorý by mohol tento príslušný orgán prejednať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

Odôvodnenie:
Uznesením zo dňa 05.10.2012 vyšetrovateľ OKP OR PZ XXXXX IV  podľa § 199 ods.1 Tr.por. začal trestné stíhanie súčasne podľa § 206 ods.1 Tr.por. vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písm. a), ods.2 písm.d)Tr.zák., ku ktorému malo dôjsť na vyššie uvedenom skutkovom základe.
Po skončení vyšetrovania predložil vyšetrovateľ PZ príslušný spisový materiál s návrhom na podanie obžaloby. Preskúmaním spisu som dospela k záveru, že namieste je postúpenie veci podľa § 214 ods.1 Tr.por. 
Obvinený XXXXX /č.l. 77-80/ uviedol, že s poškodenou XXXXX sa spoznal asi v roku 2004. Po roku a opl. Sa narodil ich syn XXXXX pričom od toho času bývajú v spoločnej domácnosti v jeho byte v XXXXX na XXXXX. Ich spolužitie bolo bezproblémové, problémy nastali po zhoršení ich finančnej situácie. Poškodená pracovala u neho vo firme, robila účtovníctvo a z dôvodu jej neefektívnej práce prišli o peniaze, čo bol dôvod ich hádok.  
Čo sa týka detí, tak je pravdou, že XXXXX dával pohlavky, ale z dôvodu, že opakovane neposlúchal, aj napriek tomu, že ho upozorňoval. S poškodenou mali zaužívaný výchovný prostriedok, ktorý praktizovali obaja, keď deti neposlúchali, poslal ich stáť k dverám, prípadne do kúta, pričom nie ej pravdou, že tam stáli 1-2 hodiny s vystretými rukami.  Deti fyzicky nestrestali, poprel, že by XXXXX udieral do oblasti hlavy, rúk, chrbta, že by ho kopal. Rovnako poprel, že by fyzicky trestal syna XXXXX. Deťom, ani poškodenej sa fyzickou likvidáciou nikdy nevyhrážal. 
Pripustil, že poškodenej vulgárne nadával, avšak v súvislosti s chybami, ktoré robila v práci. Nie je pravdou, že by poškodenej a deťom zakazoval vodiť si do bytu návštevy, rovnako ich nezamyká, môžu odísť aj vrátiť sa , kedy chcú.  V byte a dome sú nainštalované kamery, avšak tie boli nainštalované ešte predtým, než sa tam nasťahovala poškodená. A to z dôvodu, že je držiteľom viacerých zbraní. Dve kamery sú pri vstupe do domu, v kočikárni, kde majú deti bicykle, jedna v kukátku vo vchodových dverách a ďalšia v chodbe v byte. 
Čo sa týka financií , doma mali dve pokladničky, kde boli peniaze, každý si mohol vziať, keď potreboval, poškodená manipulovala s ich spoločnými financiami, bola firemná účtovníčka, peniaze zo spoločnosti prevádzala na súkromný účet, v ničom jej nebránil. 
K incidentu zo dňa 04.10.2012 uviedol, že potom, čo odišla návšteva, podišiel k poškodenej a chcel ju objať, ale ona sa zľakla, je pravdou, že jej začal vulgárne nadávať, vytýkal jej veci z minulosti, pričom v izbe bola fľaša izopropilu, nakoľko predtým čistil zbrane. 
Svedkyňa poškodená XXXXX /č.l. 81-91/ uviedla, že keď sa rozišla so svojim bývalým druhom a nasťahovala sa k obvinenému, všimla si, že je žiarlivý.  Vadilo mu, keď s bývalým komunikovala, keď sa s ním stretávala kôli synovi. Vtedy to brala tak, že ju obvinený chce chrániť, nakoľko bývalý druh bol alkoholik. Obvinený mával „amoky“ počas ktorých veľmi krčial, na Vianoce roku 2006, po narodení syna XXXXX veľmi kričal, rozbil 2 taniere, pretože mu vadilo, že XXXXX pobehoval po izbe. Ďalšie Vianoce hodil po XXXXX horiaci adventný veniec, pričom ten bol celý od vosku.  Obvinený mal rozdielny prístup k jej synom, k XXXXX nadával do kreténov, buzerantov, vysmieval sa mu, že je šušľavý, hovoril mu, aby zavrel hubu, lebo mu ju rozkope. Raz ho kôli dobrému vysvedčeniu nechal stáť dve hodiny tvárou pri vchodových dverách s vystretými rukami. Tresty so vztýčenými rukami dával obom deťom , pričom tak museli stáť od 5 minút do 2 hodín a to za rôzne maličkosti. XXXXX bil od jeho 7 rokov asi raz do týždňa, rukou po hlave, rukách, chrbte, pričom keď sa schúli, tak ho kopne. Vyhrážal sa, že ho zabije. Čo sa týka syna XXXXX tak útoky neboli také časté a intenzívne, bol ho asi raz za 3-4 týždne a to za maličkosti - neporiadok, kričanie, poznámku zo školy. Bil ho po zadku alebo mu dal facku na tvár. Modriny XXXXX z bitky nemal. Raz obvinený roztrieskal notebook o stôl. Deti nemali z bitky žiadne zranenia, u lekára, ani na polícii nebola.  
Keď prišla bývať k obvinenému mal na vchodových dverách do bytu kameru, následne so súhlasom domového dôverníka dal namontovať kamery na predné a zadné vchodové dvere paneláku. Záznamy si pravidelne prehrával, kontroloval ich príchody. Asi od jesene 2010 ju ponižoval, vulgárne jej nadával a to aj  pred deťmi. Posledné dva mesiace sa vyhráža aj jej fyzickou likvidáciou, najmä vtedy, keď mu povie, že od neho odíde. Dňa 01.10.2012, keď si nahrala jeho výstup, tak sa vyhrážal, že keď mu zoberie XXXXXa, tak ju aj celú jej rodinu vystrieľa. 
Odmietol jej dávať peniaze na stravu a to asi raz do mesiaca v posledných dvoch rokoch. Ona príjem nemá žiadny, okrem výživného na XXXXX a prídavkov. Ona príjem nemá žiadny. 
K incidentu zo dňa 04.10.2012 uviedla, že po odchode návštevy začali niečo variť, následne ju chytil od chrbta za prsia, pričom pochopila, že od nej chce pohlavný styk. Ona sa zľakla, pričom obvinený  na ňu začal kričať, že s kým spáva, či jej nechýba sex, chytil amok, bol červený. Vulgárne jej nadával, chytil ju za golier trička, potom jej ostriekal nohy, sedačku i parkety izopropylom.  Vyhrážal sa jej fyzickou likvidáciou. Vtedy vybehol z izby XXXXX ktorý sa na tom izopropyle šmykol, povedala mu, aby šiel zavolať pomoc.  
 Vo veci bola dňa 05.10.2012 vykonaná medzi obvineným a poškodenou konfrontácia /č.l. 93-96/, pričom obaja zotrvali na svojich výpovediach. 
XXXXX /č.l. 97-101/ sestra poškodenej, uviedla, že vo vzťahu obvineného s poškodenou začali problémy asi pred dvoma rokmi a to z dôvodu finančných problémov, ako i zdravotných ťažkostí mladšieho syna. Uviedla, že akýkoľvek aký názor, je pre obvineného dôvod na hádku. Asi pol roka jej sestra hovorila, že chce od obvineného odísť, lebo je to neznesiteľné. Mimo posledný incident sa sestra nezdôverila, že by ju niekedy fyzicky napadol. 
XXXXX /č.l. 109-111/ krstná mama XXXXX, uviedla, že s obviným bola v dlhšom kontakte len asi 4x. Počas toho nikdy hlas nezvýšil, vychádzali s poškodenou veľmi dobre, boli zohraní, dopĺňali sa. Nikdy sa jej nezdôverila, že by bil deti, ak sa sťažovala, tak slovami, že bol „nervný“ a to vtedy, keď  nemali zaplatenú faktúru a blížila sa splátka hypotéky. Poškodená sa nikdy nezdôverila, že nemá peniaze, lebo jej ich nedal obvinený. Rovnako sa nesťažovala, že by bola obvineným obmedzovaná, prípadne jej zakazoval chodiť von. 
XXXXX /č.l. 112-114/ matka poškodenej, využila právo v zmysle § 130 Tr.por. a vo veci odmietla vypovedať. 
XXXXX /č.l. 115-117/ krstná dcéra poškodenej, využila právo v zmysle § 130 Tr.por. a vo veci odmietla vypovedať. 
XXXXX /č.l. 118-120/ suseda v mieste bydliska, uviedla, že obvinený spolu s  poškodenou bývajú nad ňou. Koncom októbra 2012 počula z niektorého bytu ženský hlas, ktorý volal o pomoc, nevedela sa vyjadriť, z ktorého bytu. Z bytu Bartoviča hádky nepočula. 
XXXXX /č.l. 121-124/bývalá manželka obvineného uviedla, že dôvodom rozvodu medzi ňou a obvineným bola poškodená. Aj po rozvode dokázali normálne vychádzať a komunikovať, výživné riadne platil. Deti s ním majú dobrý vzťah, len ku koncu už dcéra nechcela k nemu chodiť lebo sa hádala s poškodenou. Čo sa týka výchovných metód v ich rodine tak väčšinou, keď neposlúchali, to riešila onam obvinený na ne len skríkol. Netrestal ich, nebil, deti pred ním mali rešpekt. Obvinený má výbušnú povahu, ale vždy sa snažil každému pomôcť. Výbušnosť sa prejavovala tak, že kričal, pričom ona zvykla ustúpiť. Výchovné metódy, ktoré používala ona i obvinený boli bežné, deti nenechával stáť v kúre. 
XXXXX /č.l. 125-127/dcéra obvineného, sa vyjadrila k jeho výchovným metódam. Uviedla, že keď neposlúchali, zvýšil hlas, sem tam im dal po zadku. Nikdy nestála v kúte. Počas toho, ako bola 2 týždne u otca na praxi nebola svedkom žiadneho fyzického, ani psychického násilia zo strany otca. Otec bol celý deň v práci a večer si sadol pred TV a potom šiel spať. Vždy sa im snažil pomôcť, neskôr bol ovplyvňovaný zo strany poškodenej. Keď ho vytočili, tak zvykol zvýšiť hlas, potom dal prednášku, že to sa tak nemá. 
  XXXXX /č.l. 128-131/ syn obvineného k otcovým výchovných metódam uviedol, že väčšinou sa im snažil dohovárať, prípadne im capol po zadku. Obaja so sestrou mali pred ním rešpekt, otca si váži. Nikdy nepociťoval, že by ho otec deptal. Otec občas vybuchol, ale nikdy nikomu nerobil zle. Otcovi chodil skoro každý víkend, spával u neho, chodil  s ním na strelecké preteky, Bol v kolektíve obľúbený. Čo sa týka riešenia konfliktov, snažil sa dohovoriť s každým, na neho najprv nakričal, potom sa ukľudnil a následne sa spolu normálne porozprávali.  Čo sa týka poškodenej tak sa medzi sebou hádali, on jej vulgárne nadával, pričom si nadávali vzájomne, nebili sa však, ani po sebe nič nehádzali. Dôvodom boli väčšinou pracovné veci. Počas toho, ako býval u otca, nezaregistroval hádky týkajúce sa XXXXX alebo XXXXX Nikdy nebol svedkom fyzických, či verbálnych atakov voči XXXXX, práve naopak poškodená deťom nadávala do debilov, idiotov, kreténov, ziapala po nich, bila ich, najmä XXXXX videl, že raz sa šiel XXXXX napiť vody, pričom poškodená mu povedala, „vypadni ty kretén už si mal dávno spať „ a dala mu „lepáka“ po hlave.  Vo vzťahu k XXXXX mala nevhodné pripomienky napr.“že mu nedá jesť“ ale bola na neho lepšia. Na deťoch nikdy modriny nevidel.
XXXXX XXXXX /č.l. 132-134/ sused obvineného sa vyjadril k 04.10.2012, kedy okolo 02.00h mu niekto zvonil na dvere, prišiel asi 10 ročný chlapec, ktorý bol bosý a v pyžame, uviedol, že je doma nejaký konflikt medzi otcom a mamou. Potom, čo sa ho spýtal, či má zavolať políciu, ju následne zavolal.   
XXXXX /č.l. 135-137/ domový dôverník v dome obvineného sa vyjadril ku kamerám, ktoré obvinený namontoval do vstupných dverí bytu. Kameru dal namontovať na predný a zadný vchod domu po dohode vlastníkov bytov. 
XXXXX /č.l. 138-140/ brat obvineného vyjadril sa k obdobiu pred vzatím do väzby obvineného. Uviedol, že spolu robili na živnosť tak prevody z účtov realizovala poškodená. 
Svedok poškodený - XXXXX, zástupca ÚPSVaR XXXXX, ako súdom ustanovený opatrovník  /č.l. 158-161/ uviedla, že rodinu majú v evidencii od roku 2006 len v súvislosti  s mal. XXXXX kedy matka požiadala o zverenie dieťaťa do osobnej starostlivosti. Rodinné pomery boli prešetrené 11.01. 2006 a 16.01.2007, pričom matka žiadne problémy nehlásila. 
Z výsluchu mal. XXXXX /č.l. 151-153/o.i.  vyplýva, že otec s mamou sa hádali, otec kričal, mama plakala, pričom raz ho to zobudilo. S otcom chodieval na dovolenky, hríby, keď bol šikovný, otec ho pochválil, keď niečo pokazil, tak ho vyhrešil, pričom mu rozhadzoval hračky, on sa schovával za skriňu. Keď niečo zlé spravil, otec ho udrel  po líci alebo zadku, zvykol plakať, otca sa nebál. XXXXX tiež bil, kričal po ňom.   
Z výsluchu mal. XXXXX /č.l. 154-157/ vyplýva, že s bratom mal spoločnú izbu. Otec s mamou sa po večeroch hádali, napr. nebolo spravené účtovníctvo, niečo zabudol, nebolo navarené, upratané. Vzťah medzi otcom a XXXXX bol lepší, občas aj on dostal, napríklad, keď nechcel upratovať. Stávali pri dverách so zdvihnutými rukami. Pred kamarátmi mu nadával. Posledný raz videl, ako mamu chytil pod krk, vtedy utekal za susedom zavolať políciu. On mal v škole jednotky, aj tak mu hovoril, že je primitív, drbko. Cez víkendy býval preč, on nemal čo robiť, preto hrával sa hrával na počítači. Následne mu nadával, že kysne na počítači.
Do trestného konania bol pribratý znalec z odboru psychológie, odvetvie klinická psychológia detí a dospelých, PhDr XXXXX. Zo znaleckého posudku vypracovaného k osobe XXXXX vyplýva, že ide o priemerne diferencovanú osobnosť. Pri spracovaní podnetov z vonkajšieho okolia vynakladá menšie úsilie, schopnosť správneho vnímania a interpretovania reality je zachovaná. Životné situácie sa snaží riešiť skôr racionálne jeho myslenie je rigidnejšie a na viaceré okolnosti je zvýšene citlivý. Pri dosahovaní svojich cieľov sa drží svojich postupov, je menej prispôsobivý, chce mať situácie pod kontrolou, čo súvisí s jeho neistotou. „Neúspechy v riešení vedú k nespokojnosti, pocitov zvýšenej tenzie, úzkosti, v dôsledku čoho reaguje impulzívne, agresívne, čo je dôsledkom frustrácie. Je menej tolerantný k tomu, že ľudia z jeho okolia môžu mať v danej situácii iné potreby, než sú jeho predstavy. V rámci toho sa môže objavovať aj agresívne konanie, ktoré nie je dôsledkom zvýšeného množstva agresívnych impulzov, ale slabších kompenzačných mechanizmov, resp. zvýšenej neistoty a má skôr za cieľ presadiť si svoje.  Čo sa týka vzťahu k poškodenej, vnímal ju tak, že sa nedokázala správať podľa jeho predstáv, ktoré sa týkali pracovnej oblasti, ktorá bola pre neho dôležitá. Bol zvýšene zameraný na dosahovanie istých cieľov /v práci, záľube v streľbe../, ostatné potreby tomu podriaďoval. Čo sa týka vzťahu k deťom, ten znalec hodnotil ako v zásade dobrý, no svoje fungovanie vo vzťahu k nim podriaďoval napĺňaniu svojich pracovných cieľov. Nedokázal byť k deťom empatickejší, mal zvýšené nároky na to, aby sa správali podľa jeho predstáv. Keď sa to nedialo, správal sa impulzívne, potrestal ich, bola to pre neho „najjednoduchšia cesta“. 
Zo znaleckého posudku vypracovaného k osobe poškodenej XXXXX vyplýva, že vníma obvineného výrazne negatívne, čo poukazuje na jej tendenciu k čierno - bielemu vnímaniu vzťahov. Jej schopnosť správneho vnímania a interpretovania reality je v zásade zachovaná, no v emočne výraznejších situáciách sa môže kvalita jej reakcií prechodne zhoršovať a objavujú sa tendencie k detských formám myslenia, čo vyplýva z jej osobnostných charakteristík. Emotivita je labilnejšia, menej prispôsobivá, skôr egocentricky orientovaná v rámci čoho je sklon k výraznejším, resp. dramatickejším emočným reakciám. Jej vnútorný psychický potenciál na zvládanie životných situácií je menší, pretože sú zvýraznené známky nezrelosti, v dôsledku čoho sa „nevie rozhodnúť“, či má zareagovať racionálne, alebo emočne.  V dôsledku toho má zvýšený sklon k premenlivému a nepredvidateľnému správaniu. V sociálnych kontaktoch má záujem o medziľudské vzťahy, je však skôr zameraná na seba a od ľudí má menej reálne očakávania. Nedokáže byť dostatočne kritická k svojmu správaniu, má sklon štylizovať sa do istej role, má zvýšenú tendenciu k rivalitným postojom a direktívnemu správaniu. Poškodená podľa znalca vnímala niektoré okolnosti „dramatickejšie“, než aké v skutočnosti boli a podľa toho o nich aj vypovedala. Poškodená hoci konanie obvineného subjektívne mohla pociťovať ako ťažké príkorie, cítila sa nepríjemne, tieto pocity, nezasahujú do hĺbky jej osobnosti. Znalec nepredpokladá, že by konanie obvineného na nej zanechalo vážnejšie následky. 
Zo znaleckého posudku vypracovaného k osobe mal. XXXXX vyplýva, že dokáže správne vnímať, dobre interpretovať a presne reprodukovať realitu. V kontakte s okolitým svetom je neistý, emočným reakciám sa skôr vyhýba, snaží sa mať ku svetu racionálny prístup. U mal. XXXXX znalec nezistil závažnejšie psychopatologické rysy, sú známky zvýšenej úzkosti, ktorých pozadie nie je jednoznačné. 
Obaja maloletí sú schopní - primerane veku správne vnímať, interpretovať a reprodukovať realitu. Správanie obvineného popistujú tak, ako ho vnímali, nemožno vylúčiť, že pri popise okolností sa môžu vyskytnúť nepresnosti ohľadne „intenzity“ a „častosti“ prejavov obvineného. Znalec nezistil, či boli navedení na výpoveď inou osbou, nemožno však vylúčiť, že mohli vnímať niektoré okolnosti správania obvineného do istej miery „dramatickejšie“ pod vplyvom ich matky. Obaja maloletí majú bližší vzťah k matke. Správanie otca obaja pociťovali negatívne, spôsobovalo im to negatívne pocity, no nemožno vylúčiť, že sa na intenzite týchto negatívnych pocitov mohli do istej miery podieľať aj reakcie ich matky, resp. jej interpretácia diania v rodinnom prostredí. Znalec ani u jedného nezistil známky, ktoré by poukazovali na možnosť posttraumatickej stresovej poruchy, pričom konanie otca by podľa znalca nemuselo zanechať na deťoch vážnejšie následky.  
Vyhodnotení všetkých vyššie uvedených dôkazov, ktoré boli vykonané v priebehu vyšetrovania, som dospela k záveru, že tieto preukazujú spáchanie posudzovaného skutku, tento skutok však môže zakladať zodpovednosť len za priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch.
Priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch sa dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním sa ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.
Trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a/ Trestného zákona sa dopustí ten, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie
a)	bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosť,
b)	bezdôvodným odopieraním stravy, oddychu alebo spánku alebo odopieraním nevyhnutnej osobnej starostlivosti, ošatenia, hygieny, zdravotnej starostlivosti, bývania, výchovy alebo vzdelávania, 
c)	nútením k žobrote alebo k opakovanému vykonávaniu činnosti vyžadujúcej jej neúmernú fyzickú záťaž alebo psychickú záťaž vzhľadom na jej vek alebo zdravotný stav alebo spôsobilej poškodiť jej zdravie, 
d)	vystavovaním vplyvu látok spôsobilých poškodiť jej zdravie, alebo
e)	neodôvodneným obmedzovaním v prístupe k majetku, ktorý má právo užívať, 
f)	potrestá sa odňatím slobody na tri roky až osem rokov.
Podľa § 8 Tr. zák. je trestným činom protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone 
Skutkovou podstatou sa rozumie súhrn typizovaných znakov, ktoré charakterizujú určité ľudské konanie a jeho následok ako trestný čin. Aby bolo možné určité konanie posúdiť ako trestný čin, musia byť naplnené všetky obligatórne znaky skutkovej podstaty  - t.j. subjekt, objekt, objektívna stránka a subjektívna stránka. 
V  prípade daného zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods.1písm.a) Tr.zák. je pre vyvodenie trestnej zodpovednosti páchateľa potrebné okrem naplnenie objektívnej stránky daného zločinu, t.j. konania vo forme, ktoré príkladmo uvádza ust. § 208 ods.1 písm.a) Tr.zák., preukázanie zavinenia vo forme úmyslu, úmyslu týrať blízku osobu, ako i následku vo forme fyzického alebo psychického utrpenia. Medzi konaním páchateľa a následkom trestného činu musí byť preukázaná príčinná súvislosť, pričom zavinenie sa musí vzťahovať na všetky ostatné znaky skutkovej podstaty. Týraním v zmysle citovaného ustanovenia sa rozumie len také zlé zaobchádzanie s blízkou, alebo zverenou osobou, ktoré je spojené s obzvlášť hrubým a necitlivým správaním a ktoré sa vyznačuje určitou trvalosťou. Týraná osoba musí takéto konanie súčasne pre jeho krutosť, bezohľadnosť alebo bolestivosť pociťovať ako ťažké príkorie. Následok, ktorým sa rozumie porušenie, alebo ohrozenie záujmu chráneného Trestným zákonom a ktorý je spôsobený konaním, ktoré charakterizuje určitý trestný čin, je tiež obligatórnym znakom objektívnej stránky uvedeného trestného činu.
Z hľadiska subjektívnej stránky sa vyžaduje úmyselné zavinenie páchateľa, ktoré musí smerovať tak voči konaniu vymedzenému v ust. § 208 Tr. zák., ako i voči následku, ktorý ním má byť spôsobený, pričom aspoň v najhrubších rysoch musí zahŕňať i príčinný vzťah medzi takýmto konaním a následkom.
V tejto súvislosti konštatujem, že otázka týrania, či už fyzického alebo psychického  je otázkou psychologickou - odbornou, nakoľko psychické utrpenie je určitý subjektívny pocit obete k určitému konaniu páchateľa, a teda vyjadriť sa k tomu, či poškodená a obaja maloletí pociťovali konanie podozrivého ako ťažké príkorie môže jedine znalec z odboru psychológia. 
V súčasne platnom Trestnom zákone sa trestný čin definuje ako primárne formálna kategória, nakoľko došlo k vypusteniu pojmu spoločenská nebezpečnosť, zo samotného obsahu definície trestného činu sa spoločenská nebezpečnosť nevytratila, nakoľko zákonodarca určité protiprávne konanie označil za najvyššiu formu protiprávneho konania, a tou je trestný čin. Rovnako v ust. § 10 ods.2 a § 95 ods.2 Tr.zák. je upravená v prípade prečinu výnimka z formálneho chápania kategórie trestného činu.
V prípade zločinov zákon tieto upravil ako výlučne formálnu kategóriu, v prípade zločinu podľa § 208 Tr.zák. je však nutné preukázať, že konaním, ktoré je bližšie špecifikované v jednotlivých písmenách daného odseku trestne zodpovedná osoba spôsobovala buď osobe blízkej, alebo osobe, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie, pričom v zmysle platnej právnej judikatúry nie je rozhodujúce, či takej osobe vznikli následky na zdraví, avšak musí ísť o také konanie, ktoré týraná osoba pre jeho krutosť, bezohľadnosť, bolestivosť pociťuje ako ťažké príkorie / a ako som vyššie uviedla, k uvedenému je oprávnený sa v trestnom konaní vyjadriť znalec - psychológ/.
V čase vznesenia obvinenia XXXXX pre uvedený zločin boli v predmetnej trestnej veci zadovážené dôkazy v rozsahu ust. § 206 ods. 1, ktoré v dostatočnej miere odôvodňovali uvedený postup. Z jednotlivých trestných oznámení poškodenej vyplývalo, že obvinený mal opakovane fyzicky napádať oboch synov, vulgárne im nadávať, používať neprimerané výchovné metódy, pričom toto jeho konanie subjektívne pociťovala obzvlášť negatívne. V dôsledku tohto jeho konania žila v sústavnom strachu, opakovane chcela od obvineného spolu so synmi odísť, pričom neodišla len v dôsledku  strachu pre jeho osobou. Skutočnosti uvádzané v trestných oznámeniach poškodenej boli v čase vznesenia obvinenia súčasne podopreté trestným oznámením, úradnými záznamami polície, kópiu nahrávky z mobilného telefónu poškodenej a správami k osobe obvineného.
Za účelom objektívneho preukázania skutočností uvádzaných poškodenou a objasnenia obligatórnych znakov skutkovej podstaty daného zločinu bolo následne vykonané rozsiahle dokazovanie výsluchom obvineného, poškodenej a nepriamych svedkov, ako i znaleckým dokazovaním. Až dokazovaním uskutočneným po vznesení obvinenia bolo možné v dostatočnom rozsahu objasniť vzťah medzi obvineným a poškodenou a ich deťmi, ich vzájomné správanie a konflikty, spôsob reagovania obvineného v konfliktných situáciách, ako i jednotlivé ataky obvineného voči poškodenej a deťom ktoré sa mali odohrávať od roku 2007 a vyvrcholili atakom na poškodenú dňa 04.10.2012.
Z vykonaného dokazovania, predovšetkým znaleckého vyplynulo, že poškodená hoci sa subjektívne v dôsledku konania obvineného cítila nepríjemne, tieto pocity nezasahovali do hĺbky jej osobnosti, pričom vyšetrením u poškodenej nebola zistená diagnóza postraumatickej poruchy, ktorá vzniká ako dôsledok ťažkého príkoria. Prežívanie určitého správania ako ťažkého príkoria je možné pritom objektívne vyšetriť diagnostickými testami. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na skutočnosť, že poškodená potom, čo ako sama uviedla, odišla zo spoločnej domácnosti sa k obvinenému opakovane vrátila, preto je ťažko uveriteľné tvrdenie poškodenej, že zo spoločnej domácnosti neodišla v dôsledku vyhrážok obvineného a obave o život svoj a svojej rodiny. Poškodená vo svojich výpovediach popisovala svoj vzťah ako konfliktný, problematický už dlhšiu dobu pred podaním trestného oznámenia, pričom hádky medzi ňou a obvineným prebiehali väčšinou pre malichernosti, pričom podľa jej vyjadrenia kričal len obvinený. Podľa nej ju mal týrať psychicky, fyzicky ju nikdy nenapadol, opakovane mal biť len deti. Vo veci boli v rámci prípravného konania vypočutí viacerí svedkovia, a to príbuzní, či spoloční známi obvineného a poškodenej, ktorí i napriek skutočnostiam uvedenými poškodenou, v ktorom popisovala správanie obvineného ako prevažne agresívne, títo si agresívneho správania obvineného nevšimli. Naopak deti obvineného pochádzajúce z manželstva XXXXX a XXXXX, ktorý otca pravidelne v jeho byte navštevovali sa vyjadrili k neprimeraným reakciám a výchovným metódam zo strany poškodenej, ktorá mala synovi XXXXX nadávať, biť ho, pričom bola hašterivá, provokovala otca, pričom vulgarizmy používali obaja navzájom. Vyjadrili sa tiež k výchovným metódam, ktoré používal otec voči nim a ktoré nepovažovali za neprimerané. Týranie oboch maloletých detí teda nebolo v konaní vôbec preukázané jediným vykonaným dôkazom. Pokiaľ ide o oboch maloletých počas rozhodného obdobia, neboli na nich zistené žiadne stopy násilia, netrpeli syndrómom týraného dieťaťa, násilné správanie sa obvineného v intenzite uvádzanej poškodenou, ktoré by malo charakter konania popísaného v skutkovej podstate trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby v zmysle § 208 Tr.zák.  nebolo preukázané ani výpoveďami maloletých. 
Do spisu bol zabezpečený výpis z účtu, bol vypočutý svedok XXXXX, svedkyne XXXXX - pričom nebolo preukázané, že by obvinený obmedzoval poškodenú a znemožňoval jej opustiť byt, či vodiť si domov návštevy. Nebolo tiež preukázané, že by poškodenej odmietol dávať peniaze na stravu, poškodená pracovala vo firme obvineného ako účtovníčka, pričom mala možnosť s finančnými prostriedkami obvineného tak firemnými, ako i súkromnými disponovať. Čo sa týka kamier vo vchodových dverách bytového domu bolo preukázané, že tieto obvinený nainštaloval predtým, než sa poškodená do bytu obvineného nasťahovala, kamera vo vchodových dverách bytu bola nainštalovaná počas trvania partnerského vzťahu s poškodenou, obvinený jej nainštalovanie zdôvodnil legálnou držbou viacerých zbraní, ako i tým, že podniká v oblasti slaboprúdových rozvodov, kamerových a zabezpečovacích systémov. 
V konaní bol objasnený aj motív podania trestného oznámenia zo strany poškodenej a to snaha ukončiť s obvineným vzťah, o čom svedčí i nahrávka z mobilného telefónu poškodenej, na ktorej je zaznamenaný konflikt s obvineným zo dňa 01.10.2012 a 04.10.2012.  
S poukázaním na vyššie uvedené skutočnosti je nutné konštatovať, že vykonaným dokazovaním sa podarilo preukázať, že skutok sa stal, tento avšak nenaplnil objektívnu stránku skutkovej podstaty trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby; teda konania, ktoré sa vyznačovalo určitou trvalosťou, či sústavnosťou, a ktoré by poškodená a maloletí pre jeho krutosť, či surovosť pociťovali ako ťažké príkorie, rovnako toto konanie obvineného voči poškodenej, ako i obom maloletým deťom nespôsobilo následok predpokladaný daným trestným činom. V konkrétnom prípade šlo skôr o verbálnu agresivitu obvineného vo vzájomných konfliktoch, ktoré obaja nevedeli produktívne riešiť a na ktorých sa aktívne svojim správaním zúčastňovali obe strany - teda   tak obvinený XXXXX ako i poškodená XXXXX.  Vykonaným dokazovaním sa tiež nepreukázalo, že popísané konanie obvineného by naplnilo znaky skutkovej podstaty iného trestného činu upraveného v Trestnom  zákone.
Podľa § 214 ods.1 Tr. por. prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 
Podľa § 52 ods. 1 a § 55 ods. 1 zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch je na prejednanie posudzovaného priestupku proti občianskemu spolunažívaniu príslušný Obvodný úrad v Bratislave.
	S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Lucia Machalová
prokurátorka