Okresná prokuratúra Liptovský Mikuláš 
Tomášikova 5, 031 80 Liptovský Mikuláš 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 220/11/5505	Liptovský Mikuláš, 4.7.2013
EEČ : 2-39-281-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX a spol. 
Zločin:	Vydieranie podľa § 189 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 576/2009 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Liptovský Mikuláš
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: nezistené
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: nevyučený
	Dňa 02. 04. 2011 okolo 20.20 hod. v Play Clube na Podbrezinách v Liptovskom Mikuláši požiadali XXXXX, aby tu zavolala svojho priateľa XXXXX, ktorý aj pred Play Club prišiel, kde mu XXXXX povedal, že jeho matka XXXXX v herni Alibaba, kde pracovala prehrala na hracích automatoch peňažnú sumu 350,- € a že od nej peniaze nedostanú a tieto má vrátiť on a ak ich nezoženie, tak ublížia jemu a jeho bratovi a mamu zabijú, pričom XXXXX mal súhlasne pritakávať hlavou a hovoril, že tie peniaze bude treba vrátiť a vulgárne nadával na XXXXX a XXXXX sa mal následne spýtať XXXXX, či si pamätá na monokel, ktorý mala jeho mama asi pred mesiacom a že ten jej spravil on a následne XXXXX navrhol, aby išli za jeho matkou, kde cestou v aute sa spýtal XXXXX, či to myslel vážne, že by ublížil jemu a jeho bratovi, na čo mu XXXXX odpovedal, že jeho bratovi má nejaký citový vzťah, ale že keď prepne Murzovcom, tak sa to môže stať, na čo XXXXX povedal, že je to možné a v čase 01.00 hod. dňa 03. 04. 2011 pri opätovnom stretnutí XXXXX s XXXXX sa ho spýtal, či vie zabezpečiť nejaké peniaze, že dnes bude mať pokoj, pričom XXXXX si požičal 10,- € od XXXXX a tieto odovzdal XXXXX,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície PZ XXXXX uznesením ORP-165/OVK-LM-2011 zo dňa 11. 04. 2013 vzniesol XXXXX a XXXXX obvinenie za zločin vydierania podľa § 189 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona spáchaný formou spolupáchateľstva podľa § 20 Trestného zákona, ktorého sa mali dopustiť spôsobom popísaným vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
	Obidvaja obvinení popreli spáchanie skutku, ktorý je im kladený za vinu. Obidvaja zhodne uviedli, že XXXXX zistil od pána Mesároša, že XXXXX urobila manko asi 105,- €. Mesároš mu povedal, že to bude treba nejakým spôsobom uhradiť, preto šiel do bytu za Selčanovou aj spoločnej s XXXXX. XXXXX ostal čakať pred vchodom do bytovky a vošiel len XXXXX. Ona mu povedala, že je všetko poriadku. Potom sa pokúšal dovolať XXXXX, synovi XXXXX, lebo sa chcel s ním dohodnúť na nejakom riešený ohľadom peňazí, ktoré chýbali jeho matke. XXXXX telefón nedvíhal, a tak išli za jeho priateľkou do Play Clubu na Podbrezinách. XXXXX ju poprosil, aby zavolala Robovi Kotianovi, aby prišiel za ním do klubu. Asi o 5 minút, prišiel XXXXX do Klubu, že matke chýba v robote 105,- € a ešte ďalšie peniaze. XXXXX stál od nich asi dva metre, kde do rozhovoru sa nezapájal akurát, keď XXXXX povedal, že Selčanová je krava, tak povedal, že je to pravda. S Kotianom sa dohodli, že pôjdu za jeho matkou a priamo sa jej spýtajú, ako to bolo s peniazmi. Spolu všetci traja odišli na aute, kde šli na Hurbanovu za Selčanovou, počas jazdy autom sa rozprávali, avšak v žiadnom prípade nepadlo nič také, že ak sa peniaze nevrátia, tak ublíži jemu, jeho bratovi a matku zabije. XXXXX sa do rozhovoru nezapájal. Do bytu prišiel len XXXXX, XXXXX zostal čakať pred bytovkou, kde v byte XXXXX začal na svoju matku kričať, že čo to urobila a vulgárne jej nadával. Selčanovú nenapadol ani slovne, ani fyzicky. Potom z bytu odišli a XXXXX povedal matke, že ide zobrať mladšieho brata a pôjde s ním ku priateľke na Podbreziny. Neskôr XXXXX zavolal Kotianovi s tým, že príde na aute po neho a jeho mladšieho brata a odvezie ku priateľke. Počas jazdy mu povedal, či pri sebe nemá nejaké peniaze, že potrebuje na benzín, ktorý kvôli nemu prejazdil. XXXXX si bol požičať 10,- € od kamarátky a tieto mu odovzdal. 
	Poškodený XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že v inkriminovaný deň mu telefonovala XXXXX s tým, že za ňou prišiel XXXXX. Prišiel pred Play Club, tu stáli XXXXX a XXXXX, XXXXX ho zavolal s tým, že jeho mama prehrala 350,- € na automatoch a že ak sa tieto peniaze nevrátia, tak ublíži jemu, bratovi a mamu zabije. Medzitým mali byť nadávky na mamu zo strany Poliaka a Murzu. On im povedal, že nemá odkiaľ zobrať peniaze, že nezarába, na čo mu XXXXX povedal, že má ísť za priateľkou a má popýtať peniaze od nej. Išiel za ňou do Play Clubu, ale ona mu povedala, že mu nedá, že z kasy brať nebude. Vrátil sa k ním späť a navrhol im, aby išli za mamou, že chce aj od nej počuť, ako to bolo. Keď boli v aute, tak sa opýtal Poliaka, či to myslel vážne, že by ublížil jemu a bratovi a on povedal, že nie, že má citový vzťah k bratovi, ale že ak Murzovcom prepne, že sa to môže stať. A vtedy XXXXX v aute povedal, že aj to je možné. Domov k mame prišiel aj spolu s Poliakom, XXXXX čakal dole v aute. Matka mu povedala, že peniaze neprehrala, ale že jej ich ukradli. Ako to povedala, tak sa XXXXX na ňu zahnal baterkou, ale on ho zachytil a odtiahol. Potom, keď XXXXX odišiel, pýtal sa mamy ako to bolo, ona povedala, že jej ukradli 100,- € a že 350,- € neprehrala na automatoch. Okolo polnoci išiel spolu s mladším bratom na Podbreziny za priateľkou. XXXXX mu potom telefonoval, že ich odvezie a aj ho zaviezol za priateľkou do Play Clubu. XXXXX mu v aute povedal, že nech od priateľky vypýta aspoň 10,- €, nech vidia, že sa snažia peniaze vrátiť. Priateľka mu tých 10,- € dala a on ich odovzdal Poliakovi. 
	Z výpovede svedkyne XXXXX vyplýva, že je priateľkou XXXXX a v ten deň bola v zamestnaní v Play Clube. Vtedy jej zavolal Jožo, ktorého pozná zvidenia, že sa chce rozprávať ohľadom Robovej mamy. Za chvíľku prišiel hore aj spolu s XXXXX. Rozprávali jej, že Robová mama zobrala peniaze z herne. Jožo jej kázal zavolať Robovi, aby prišiel  k nej, pričom mu povedala, že Jožo ho čaká a že sa chce s ním rozprávať. Potom obidvaja odišli. Neskôr po hodine až hodine a pol telefonovala Robovi, lebo sa o neho bála a povedal jej, že ide z domu aj s bratom ku nej domov. Robo jej nehovoril aký má  problém s Jožom Poliakom a XXXXX. 
	Zo zápisnice o výsluchu XXXXX vyplýva, že pracovala v podniku Alibaba a jej neznáma osoba odcudzila 100,- €. Ona o tom povedala XXXXX a on jej na to povedal, že peniaze sa budú musieť vrátiť. Bolo to 105,- €. Nasledujúci večer bola doma, bol tam aj XXXXX, ktorý sa vzdialil a neskôr sa vrátil aj spolu s jej synom, ktorý začal do nej kričať, že čo to urobila a kde dala tie peniaze. Ona mu vysvetlila, čo sa stalo a že za to nemôže. Bol tam aj XXXXX, on do toho nezasiahol a bol nestranný. XXXXX pri tejto udalosti vôbec nezaregistrovala. Za tri až štyri dni boli obidvaja za ňou, kde jej hovorili, že XXXXX sa snaží zohnať nejaké peniaze a že za ďalšie tri až štyri dni jej povedali, že XXXXX to už vyrovnal. Svedkyňa poprela, že by jej XXXXX spravil v minulosti nejaký monokel, on jej fyzicky nikdy neublížil. 
	Z konfrontácie  medzi obvineným Poliakom a poškodeným Kotianom vyplýva, že obidvaja menovaní zotrvali na svojich predchádzajúcich tvrdeniach. Poškodený XXXXX pri popise inkriminovanej udalosti, ktorá sa mala udiať priamo pred Play Clubom na  rozdiel od svojej prvotnej výpovede už nekonštatoval, že XXXXX pri tom, ako mu povedal, že tie peniaze treba vrátiť späť už neuvádzal vydieračský výrok "ak sa tie peniaze nevrátia, tak že ublíži (XXXXX) mne, bratovi a mamu zabije". Poškodený na rozdiel od svojej prvotnej výpovede taktiež už nevedel konkretizovať, či obvinený XXXXX alebo XXXXX mu mali povedať v aute, že ublížia jemu aj bratovi a taktiež už konkrétne nepopisoval správanie Murzu po prednesení týchto výrokov. 
	Vykonaným dokazovaním sa nepodarilo preukázať zavinenie obidvoch obvinených na skutku, ktorý je predmetom trestného stíhania. Osobitne bolo potrebné hodnotiť vieryhodnosť každého z aktérov tohto skutku, a teda dôveryhodnosť ich výpovedí, jednak samostatne každé z nich, ale aj celkovo v ich súhrne. V priebehu prípravného konania bol orgánmi činnými v trestnom konaní vyprodukovaný len jediný dôkaz, ktorý by eventuálne obvinených usviedčal. Týmto dôkazom bola výpoveď poškodeného Kotiana. Naproti nemu stáli výpovede obidvoch obvinených, ktorí skutok popisujú diametrálne odlišne. V konaní boli vypočuté ďalšie dve svedkyne XXXXX a XXXXX, ktoré skutok priamo nevnímali, ale aj na základe ich výpovedí o ďalších okolnostiach skutku bolo možné hodnotiť dôveryhodnosť jednotlivých osôb, či už obvinených alebo poškodeného. Analýzou týchto výpovedí som dospel k názoru, že výpoveď poškodeného nie je dôveryhodná, orgány činné v trestnom konaní nemôžu z tejto vychádzať ako z dôkazu, ktorý by mal jednoznačne a nespochybniteľne usvedčiť obidvoch obvinených. Vo výpovedi poškodeného XXXXX sú obsiahnuté rozpory v popise detailných okolností skutku, pričom dôvody takéhoto konania môžu byť rôzne, avšak podstatné je to, že ak odhliadneme od tejto výpovede neexistuje tu žiadny dôkaz, ktorý by mohol obvinených usvedčiť. 
	Nižšie v texte rozvediem dôvody takéhoto vnímania výpovede poškodeného. Vo vzťahu k obvinenému XXXXX je zjavné v porovnaní s trestnými oznámeniami a so skutkom tak, ako bol formulovaný v uznesení o vznesení obvinenia, že samotný XXXXX nemal priamu účasť na prednese akýchkoľvek vydieračských výrokov. Skutok, za ktorý boli obidvaja obvinení stíhaní mal byť spáchaný v spolupáchateľstve, čomu zjavne nasvedčuje množné číslo v ktorom boli prednesené vydieračské výroky teda, že ak peniaze nedostanú, tak ublížia jemu, bratovi a mamu zabijú. Množné číslo, ktoré naznačuje, že  konať alebo vydierať majú obidvaja obvinení spomína poškodený v trestných oznámeniach, pri svojej výpovedi už hovorí v jednotnom čísle, a to len vo vzťahu k obvinenému XXXXX  a to tak, že už len samotný obvinený XXXXX ublíži jemu, bratovi a mamu zabije. Ďalšia časť konania, ktorej sa mal dopustiť XXXXX v aute počas jazdy a to tým, že mal potvrdiť vydieračský výrok XXXXX tým, že prednesie slová "aj to je možné" aj v prípade, že by bola preukázaná ich pravdivosť len takéto samotné vyjadrenie XXXXX by bolo z kvalitatívneho hľadiska nedostatočné na to, aby sme mohli hovoriť o XXXXX ako o spolupáchateľovi, nakoľko len zo samotného tohto výroku nie je možné vyvodiť, že XXXXX sledoval rovnaký cieľ týmto výrokom ako ten, kto predniesol tieto slová. O mnoho väčším problémom sa javí, tak ako som to rozviedol vyššie dôveryhodnosť poškodeného, pričom hlavný problém spočíva v tom, či poškodený dokázal správne vnímať priebeh deja, o ktorom je nespochybniteľné, že reálne nastal a či priebeh tohto deja dokázal aj správne interpretovať a to predovšetkým z pohľadu jeho veku. 
	Takýto záver som založil na tých skutočnostiach, že samotná matka poškodeného XXXXX iným spôsobom interpretovala priebeh stretnutia v jej byte, poprela akékoľvek fyzické násilie zo strany XXXXX, poprela, že by XXXXX jej spôsobil monokel v minulosti. Len samotný poškodený hovorí o prehratej sume 350,- € (pri konfrontácii hovorí už len o 300,- €), ostatní aktéri kauzy hovoria o sume 105,- €, ktorá nemala byť navyše prehratá na automatoch, ale mala byť odcudzená. Tvrdenia poškodeného XXXXX nepotvrdila ani jeho priateľka XXXXX, nakoľko táto vo svojej výpovedi vôbec nepotvrdila, to čo tvrdil poškodený teda, že mal pýtať peniaze od nej a ona mu ich odmietla dať z toho dôvodu, že z pokladne Play Clubu ich nezoberie. Navyše poškodený pri konfrontácii s obvineným XXXXX vôbec nespomenul vydieračské výroky XXXXX, ktoré mali zaznieť priamo pred Play Clubom, potvrdil len vydieračské výroky, ktoré mali zaznieť v aute, avšak poškodený nevedel konkretizovať kto z obvinených ich predniesol a navyše vo vzťahu k obvinenému Murzovi už nekonkretizoval jeho výroky vo vozidle (aj to je možné). 
	Vyššie uvedené skutočnosti vo svojom súhrne spochybnili dôveryhodnosť poškodeného a neumožnili tak orgánom činným v trestnom konaní prihliadať na jeho výpoveď ako na relevantnú a usvedčujúcu. Za takýchto okolností bolo potrebné vychádzať z ostatných vykonaných dôkazov, ktoré nepotvrdzovali, akékoľvek vydieračské výroky, avšak s tým, že samotný skutok, teda dej sa odohral, ale nie je trestným činom. 
	Podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného  zákona prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
	Vzhľadom na vyššie uvedené som rozhodol tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

		

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Marian Vagač
prokurátor