Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1

Sp. zn. : 1 Pv 177/10/5506	Martin, 14.6.2013
EEČ : 2-40-142-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	ublíženie na zdraví podľa § 221 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 177/1993 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 215 odsek 1 písmeno d (§ 9 odsek 1 písmeno d) Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
na tom skutkovom základe, že  
	1/ dňa  10.1.1996 v čase okolo  20.30 h v reštaurácii  zv. Jamajka  vo Vrútkach, okres  XXXXX  po predchádzajúcich  nezhodách obvinení spoločne s XXXXX, rod. XXXXX,  nar. XXXXX  údermi  päsťami  do  tváre  napadli  XXXXX,  nar. 12.05.1974 a po jeho  páde na zem  ho  kopali  do  rôznych  častí  tela, čím mu  spôsobili  zlomeninu  spodnej sánky z dobou  liečenia  5  až  6  týždňov,   
	2/ dňa 13.08.1996 v Martine na ulici A. Pietra 25 v čase  okolo 03.00 h potom  čo sa po  návšteve  do  jeho  bytu  vrátila XXXXX, nar. XXXXX pre zabudnutú  kabelku,  túto  násilne vtiahol  do  bytu, zamkol  dvere,  bil  ju  rukami po tele, priložil  jej ku  krku  dva nože s tým, že ju  zabije a nikto  ju  nenájde  a z obavy,  že takýto  čin naozaj  vykoná vyskočila z okna  kuchyne  bytu  na treťom  poschodí   a pri  páde utrpela zlomeniu  pätovej kostí ako i mnohopočetné pohmoždenia po  celom  tele, ktoré  si  vyžiadali  práceneschopnosť  v trvaní  3  mesiacov, 

lebo je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 odsek 1 písmeno d

Odôvodnenie:
Uznesením  vyšetrovateľa  PZ, vtedajšieho Okresného  úradu  vyšetrovania  PZ XXXXX, ČVS:XXXXX zo  dňa  22.02.1996  bolo  XXXXX,  rod.  XXXXX  vznesené  obvinenie pre  trestný  čin  ublíženia na zdraví  a výtržníctva  v spolupáchateľstve  podľa  §  9  ods.2 k  §  221 ods. 1 a k  § 202 ods. 1  Tr. zák. účinného  do  31.12.2005  tak  ako  je  to  uvedené  v bode  č. 1/  výroku  tohto  uznesenia. 
	Dňa  02.09.1996 vyšetrovateľ  PZ vzniesol  obvinenie menovanému  i pre trestný  čin  obmedzovania osobnej slobody  podľa  § 131 ods. 1 Tr. zák. účinného  do  31.12.2005  a trestný  čin  násilia proti   skupine obyvateľov  a proti  jednotlivcovi  podľa  § 197a  Tr. zák. účinného  do  31.12.2005,  tak  ako  je  to  uvedené  vo  výrokovej  časti  v bode 2/  tohto  uznesenia. 
	Obvinený  XXXXX, rod.  XXXXX  sa k skutku  ublíženia na zdraví  a výtržníctva  odmietol  vyjadriť  a využil  svoje právo  nevypovedať. 
	Zo spáchania  skutku  je však usvedčovaný  poškodeným  XXXXXm,  ktorý  uvádza, že  dňa 10.01.1996  prišiel  s kamarátom  XXXXX a XXXXX do  reštaurácie  Jamajka vo  Vrútkach. Tu zbadal XXXXX pri  pulte a len zo  žartu  ho  podpichol „XXXXX  ťa  dnes  zbije“ . Asi  po  15  minútach  prišiel  k ich  stolu  XXXXX  a povedal  XXXXX, či  ho  chcel  zbi,  načo  ho  hneď  udrel  päsťou  do  tváre. Vtedy  pribehli  aj  XXXXX a XXXXX a bez  slova ho  začali  udierať  do  tváre. Poškodený  ďalej uvádza,  že  ho  udierali  päsťami  do  tváre,  ale  kto  ho  udrel  prvý  nevedel uviesť. Bil  ho  do  tváre päsťami aj XXXXX.  On  sa  bránil  tak, že zobral stoličku a chránil  si  tvár,  na viac sa nepamätá, prebral sa až  v nemocnici.
	Z výpovede svedkyne  XXXXX,  čašníčky  uvedenej  reštaurácie vyplýva, že  XXXXX  mal  najskôr  konflikt  s jej  neznámym mužom,  ale to  bolo  na chodbe. Potom  zaregistrovala ako  sa XXXXX (XXXXX) dohadovali  s XXXXX, načo  ho  XXXXX  udrel  do  tváre. Nato  sa začali biť  a udierať  vzájomne nato  sa do  veci  zamiešali  XXXXX a XXXXX a vyzeralo  to  akoby išli  brániť  XXXXX. Potom  sa vzájomne bili  a udierali  rukami  všetci,  teda XXXXX,  XXXXX,  XXXXX  a XXXXX.   Pri  bitke  XXXXX  spadol  na zem,  kde  do  neho  všetci  ostatní  menovaní  kopali a keď sa XXXXX  snažil  vstávať,  tak ho  vždy zrazili na zem, kde nakoniec ostal  ležať  a ostatní  odišli. XXXXX  odviezla sanitka. Vo veci  boli  vypočutí  aj  ďalší  svedkovia  XXXXX,  XXXXX,  XXXXX,  XXXXX,  XXXXX, ktorí  sa však  ku konkrétnej  bitke nevedeli  presne vyjadriť.               
	V prípade spáchania skutku obmedzovania osobnej slobody toto  obvinený XXXXX  popiera. Priznáva, že  sa dňa 13.08.1996 spoločne s XXXXX  zoznámil  s XXXXX,  navštívili  pohostinstvo  Mlyn, kde požívali alkoholické  nápoje a potom sa taxíkom odviezli  do  jeho  bytu. Tu  opäť popíjali,  XXXXX si vyzliekla blúzku, nakoľko sa poliala  vínom, nakoniec sa sama vyzliekla  a potom  s ním  aj  s  XXXXX  dobrovoľne súložila. Keď  prišla  jeho  priateľka XXXXX XXXXX  odišiel  a potom poslal  Jariabkovú  z bytu  preč.   Jariabkovej  sa  nevyhrážal a  nie je pravdou, že  by vyskočila z okna kuchyne na treťom poschodí. 
	Poškodená  XXXXX  vo  svojej  výpovedi  uviedla, že v inkriminovaný  deň  sa na  železničnej  stanici  vo  Vrútkach  zoznámila s XXXXX a XXXXX,  s ktorými  bola posedieť  v reštaurácii  Mlyn, kde popíjali  a potom  taxíkom išli  do  bytu  XXXXX. Tam opäť  popíjali, pričom  jej  XXXXX  oblial tričko  vínom  a hovoril, že  to  bolo  nechtiac.  Potom  jej tričko  vyzliekol,  že jej ho ide oprať.  Pri  odchode XXXXX  z bytu  chcela odísť  s ním,  avšak  pri  odchode  sa s  XXXXX pohádala. Keď  vyšla von  XXXXX  už  nevidela a uvedomila si,  že  nemá  kabelku, a tak sa pre  ňu  vrátila do  bytu. Po zaklopaní  jej  XXXXX otvoril,  bol  len  v slipoch. Keď si od neho  pýtala kabelku,  tak ju  vtiahol  do  chodbičky, vulgárne jej  nadával, škrtil  ju,  bil  ju  rukami  po hrudi  a tele, odotiahol  ju  do  kuchyne, kde ju  znova bil  aj  nejakým remeňom  alebo  šnúrou. Prosila ho,  aby ju  nebil  a chcela ísť  na WC,  pričom  sa pokúsila z bytu  utiecť, ale  XXXXX ju  z chodby  vtiahol  späť do bytu  a zamkol. Tu  pokračoval  v bitke,  udieral  ju  po celom  tele,  dával  jej  nôž pod  krk, vyhrážal  sa jej, že s nožničkami, ktoré  držal  v ruke, že jej  odstrihne bradavky,  povedal jej,  že  môže  kričať koľko chce a z bytu  sa dostane len keď  vyskočí  z okna.  Uvádza,  že  nechcela  zomrieť  jeho  rukou, a tak pri  bolestiach, ktoré  mala od bitky,  vyskočila z okna kuchyne  von  a neuvedomila si,  že  je na treťom  poschodí. Potom  sa odviekla  niekam bokom,  nakoľko  sa bála,  že  ju  XXXXX  bude hľadať a tam  omdlela.  Keď sa prebrala nevládala  sa hýbať,  tak  kričala a niekto  zavolal políciu. 
      	Výpoveď XXXXX  potvrdzuje  skutočnosti uvádzané  poškodenou a pri  tom ako  on odchádzal  z bytu sa dostala s XXXXX  do  hádky ohľadom  jeho  tetovania. Tu  ho  udrela po  tvári, čo  XXXXX rozčúlilo. XXXXX  XXXXX  vyzýval, aby radšej  odišla,  načo  išiel preč. S XXXXX  ani  on a za jeho  prítomnosti  ani  XXXXX nesúložili.  Asi  o dva - tri  dni  sa stretol  s XXXXX (XXXXX),  ktorý  sa ho  pýtal,  že  či  vie,  že  to  bola letuška. Keď  nechápal, tak  mu  XXXXX povedal, že z jeho  bytu  vyskočila oknom. 
	Svedkyňa  XXXXX  uviedla, že  nie je pravdou že  by v noci  z 12 a 13.  alebo  z 13. na 14. 8.1996  bola v byte  XXXXX. On sám  jej  povedal,  že nejaká  žena  vyskočila z okna jeho  bytu a žiadal  ju,  aby potvrdila svoju  prítomnosť  v tom  čase v jeho  byte. 
       Na  základe vyhodnotenie dôkaznej  situácie v oboch  prípadoch  som  dospela k záveru, že skutky sa stali, tak  ako  popísané  vo  výrokovej časti  tohto uznesenia.   Vyšetrovaní m bolo  jednoznačne preukázané,  že skutky spáchal  obvinený XXXXX, rod. XXXXX. V čase ich   spáchania boli  trestnými  činmi  a sú  trestnými  činmi  aj  v súčasnosti, a to  prečinom  ublíženia na zdraví  podľa § 156 ods. 1 Tr. zák. účinného od 01.01.2006,  prečinom  výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Tr.  zák. účinného od 01.01.2006, prečinom  nebezpečného  vyhrážania  podľa  § 360 ods. 1 Tr. zák. účinného od 01.01.2006 a prečinom  obmedzovania osobnej slobody  podľa § 183 ods. 1 Tr.  zák. účinného od 01.01.2006.  
	Dňa  25.09.1996 bolo trestné  stíhanie  z dôvodu  neprítomnosti  obvineného  prerušené,  v  tomto bolo dňa 07.02.1997 pokračované a dňa 05.08.1997 opätovne prerušené pre  neprítomnosť  spolupáchateľov. Dňa 18.02.1998 bolo  v trestnom stíhaní  pokračované,  toto  bolo  prerušené  dňa  18.08.1998. V trestnom stíhaní  bolo pokračované  až  dňa  22.03.2010 a pri  vyšetrovaní  bolo  zistené, že  dňa  09.01.2011 XXXXX,  rod.  XXXXX  zomrel. 
	Podľa § 215 ods. 1 písm. d) Tr. por. prokurátor  zastaví  trestné stíhanie,  ak je trestné stíhanie neprípustné  podľa § 9 Tr.  por.
	Podľa § 9 ods. 1 písm. d) Tr. por.  trestné  stíhanie nemožno  začať, a ak  už bolo začaté  nemožno  v ňom  pokračovať a musí  byť  zastavené, a to  v prípade proti  tomu,  kto  zomrel alebo bol  vyhlásený  za mŕtveho.   
	Vychádzajúc z tejto  skutočnosti  a z dôvodu, že  trestné  stíhanie  voči  tomu  kto  zomrel  je neprípustné, rozhodla som  tak,  ako  je uvedené  vo  výrokovej  časti tohto  uznesenia.     

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Petra Šimková
prokurátorka