Okresná prokuratúra Prešov 
Masarykova 16, 080 97 Prešov 	

Sp. zn. : 1 Pv 71/13/7707	Prešov, 21.8.2013
EEČ : 2-58-309-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Úverový podvod podľa § 222 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Prešov
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	dňa 22.02.2012 v XXXXX na ul. XXXXX uzatvorila zmluvu o spotrebiteľskom úvere XXXXX so spoločnosťou XXXXX so sídlom XXXXX XXXXX, XXXXX, predmetom ktorej bolo poskytnutie bezúčelového úveru vo výške 350,- eur a tento sa zaviazala splácať v siedmich mesačných splátkach a to v prých dvoch mesačných splátkach vo výške 7,- eur a nasledujúcich piatich mesačných splátkach vo výške 80,50,- eur, pričom v žiadosti o úver uviedla, že je zamestnaná v trvalom pracovnom pomere vo firme XXXXX so sídlom na ul. XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX ako obchodný zástupca čo nebola pravda a doposiaľ uhradila iba sumu vo výške 87,50,- eur, čím takto svojim konaním spôsobil pre spoločnosť XXXXX škodu vo výške 490,- eur s príslušenstvom.

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	Uznesením vyšetrovateľa OR PZ Odbor kriminálnej polície XXXXX zo dňa XXXXX, pod ČVS: XXXXX podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku bolo vznesené obvinenie XXXXX pre prečin úverového podvodu podľa § 222 ods. 1 Trestného zákona, ktorého sa mala obvinená dopustiť na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

	Dňa 08.03.2013 predložil vo veci konajúci vyšetrovateľ policajného zboru, po ukončení skráteného vyšetrovania na tunajšiu prokuratúru kompletný spisový materiál s návrhom na podanie obžaloby. 

	Opatrením podľa § 230 ods. 2 písm. a), d) Trestného poriadku tunajšej prokuratúry bolo dňa 20.03.2013 vyšetrovateľovi uložené, aby odstránil rozpory vo výpovediach svedkov.

	Dňa 30.04.2013 opätovne predložil vo veci konajúci vyšetrovateľ policajného zboru, po ukončení skráteného vyšetrovania na tunajšiu prokuratúru kompletný spisový materiál s návrhom na podanie obžaloby po vykonaní neúspešných konfrontácií medzi svedkami.

V priebehu prípravného konania boli do vyšetrovacieho spisu zabezpečené výsluch obvinenej, svedka poškodeného XXXXX, svedkov XXXXX, XXXXX, XXXXX, listinné doklady zo spol. XXXXX, správa zo Sociálnej poisťovne, výpis zo Živnostenského a obchodného registra a príslušné charakteristiky na obvinenú.

Z doposiaľ vykonaného dokazovania jednoznačne vyplýva odôvodnený záver, že obvinená uzavrela dňa 01.12.2011 s XXXXX dohodu o vykonaní práce v pozícii obchodný zástupca so skúšobnou dobou na tri mesiace a dojednanou odmenou vo výške 45,- eur.

Dňa 22.12.2012 uzatvorila obvinená  so spoločnosťou XXXXX zmluvu o spotrebiteľskom úvere č. XXXXX, na základe ktorej jej bol poskytnutý bezúčelový, hotovostný, spotrebiteľský úver vo výške 350,- eur s celkovou dlžnou čiastkou na úhradu vo výške 416,50,- eur. V klientskej karte toho istého dňa uviedla, že pracuje u XXXXX ako obchodný zástupca, má odpracované štyri mesiace, jej čistý príjem je 598,- eur a jej bežné výdaje na domácnosť sú vo výške 177,- eur mesačne.

Zo správy Sociálnej poisťovne pobočka XXXXX zo dňa 26.09.2012 vyplýva, že XXXXX v období od začiatku roka 2012 doposiaľ nebola a k uvedenému dňu nie je prihlásená do registra poistencov a sporiteľov starobného dôchodkového sporenia sociálnej poisťovne. V uvedenom období nepoberala a nepoberá dávky sociálneho poistenia. 

Do zápisnice o výsluchu obvinenej dňa 14.02.2013 táto okrem iného uviedla, že skutočnosť ,ktorú uviedla do zmluvy, že pracuje v trvalom pracovnom pomere u p. XXXXX nie je pravda ale bola u neho zamestnaná na dohodu a mesačne dostávala 45,- eur. Táto dohoda jej nebola obnovená a ani u neho nezačala pracovať na trvalý pracovný pomer. K tomu, že do klientskej karty uviedla sumu 598,- eur ako jej mesačný príjem uviedla, že sa na tom dohodla s pracovníčkou spoločnosti p. XXXXX, aby jej mohli schváliť úver. Doklady, ktoré podpisovala p. XXXXX nečítala, nevie uviesť aké doklady od nej dostala, nikdy nebola zamestnaná v uvedenej firme na trvalý pracovný pomer a úver nesplácala z dôvodu nedostatku finančných prostriedkov. Neskôr svoje podlžnosti chcela splatiť, no nevedela sa nakontaktovať na predmetnú spoločnosť a do Košíc nešla, lebo by tam vraj netrafila. Je dlhodobo nezamestnaná a úver chce splatiť.

Zo zápisnice o výsluchu svedka- poškodeného XXXXX zo dňa 12.02.2013 na č.l. 16-19 vyšetrovacieho spisu okrem z listinných dôkazov známych skutočností, že ich spoločnosť si nárokuje škodu vo výške 490,- eur.

Zo zápisnice o výsluchu svedka XXXXX zo dňa 12.02.2013 na č.l. 20-21 vyšetrovacieho spisu okrem iného vyplýva, že pre spol. XXXXX vykonáva obchodného zástupcu, pred podpisom zmluvy s obvinenou jej táto uviedla, že pracuje ako obchodná zástupkyňa u živnostníka XXXXX a jej čistý mesačný príjem je 598,- eur a jej bežné výdavky sú vo výške 177,- eur. K tomu ďalej predložila svoj doklad totožnosti, pracovnú zmluvu a 3 výplatné pásky. Kolegyňa XXXXX si následne u zamestnávateľa obvinenej overila tieto informácie a následne nato s ňou bola spísaná zmluva o spotrebiteľskom úvere. Obvinenej bolo vyplatených 262,50,- eur, kde zo sumy 350,- eur bola odpočítaná splátka vo výške 87,50,- eur.

Zo zápisnice o výsluchu svedka XXXXX zo dňa 12.02.2013 na č.l. 22-23 vyšetrovacieho spisu okrem iného vyplýva, že je zamestnaná ako obchodná zástupkyňa spol. XXXXX a vypovedala totožne so svedkyňou XXXXX.

Zo zápisnice o výsluchu svedka XXXXX zo dňa 18.02.2013 na č.l. 24-25 vyšetrovacieho spisu okrem iného vyplýva, že je živnostník, podniká najmä v oblasti stavebných prác, obvinená u neho pracovala na Dohodu o vykonaní prác od 01.12.2011 na skúšobnú dobu 3 mesiace, no táto dohoda nebol a obnovená a nebola  s ňou uzavretá žiadna zmluva. Nevie presne kedy ale kontaktovala ho pani XXXXX alebo pani XXXXX  a pýtali sa ho, či je u neho obvinená zamestnaná, nakoľko si chce vziať úver a on jej povedal, že u neho pracuje na dohodu a má príjem 45,- eur. XXXXX po odovzdaní sumy 45,- eur dával podpisovať príjmový pokladničný doklad.

	Na č.l. 12-15 vyšetrovacieho spisu je zachytená mailová komunikácia medzi obv. XXXXX a spoločnosťou, ktorá jej poskytla predmetný úver, z ktorej vyplýva, že obvinená mala záujem úver splatiť no dostala sa do finančných ťažkostí a spoločnosť s ňou pravdepodobne nekomunikovala. 

	Podľa § 222 ods. 1 Trestného zákona sa prečinu úverového podvodu dopustí ten, kto vyláka od iného úver alebo zabezpečenie úveru tým, že ho uvedie do omylu v otázke splnenia podmienok na poskytnutie úveru alebo na splácanie úveru, a tak mu spôsobí malú škodu.
	
Podľa § 125 ods. 1 Trestného zákona, sa škodou malou rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Tu treba navyše uviesť, že ako vyplýva z podkladov vyšetrovacieho spisu a výpovede svedkýň XXXXX, obvinenej bolo vyplatených 262,50,- eur, čo je reálna škoda, ktorá vznikla poškodenej spoločnosti a tá ani nepostačuje na minimálnu škodu požadovanú trestným zákonom.

 	Skutočnosť, že páchateľ nevrátil zapožičané peňažné čiastky v zmluvnej lehote, ale neskôr, sama o sebe neodôvodňuje záver, že obvinený sa obohatil ku škode cudzieho majetku tým, že veriteľa uviedol do omylu a naplnil tým znaky trestného činu podvodu. K naplneniu znakov skutkovej podstaty uvedeného trestného činu sa po subjektívnej stránke vyžaduje, aby páchateľ už v dobe pôžičky konal v úmysle vypožičané peniaze vôbec nevrátiť alebo nevrátiť ich v zmluvnej lehote, poprípade konal s vedomím, že peniaze nebude môcť v zmluvnej lehote vrátiť a že tým uvádza iného do omylu (poukazujem na ustálenú judikatúru                  R 57/1978).  

Omyl je nezhoda (vedomosti, predstáv) človeka so skutočným stavom veci. Páchateľ uvádza niekoho do omylu spravidla aktívnym konaním, keď predstiera existenciu určitých okolností, ktoré sú v rozpore so skutočným stavom veci. Môže tak konať nielen vo vzťahu priamo k poškodenému, ale aj k iným osobám.  

V konkrétnom prípade ako aj v obdobných situáciách je potrebné poukázať na skutočnosť, že poškodená spoločnosť sa sama svojou neopatrnosťou dostala do situácie, kedy uzavrela obchod, ktorý bol pre ňu nevýhodný, pretože nedodržala ani základnú povinnú mieru opatrnosti v právnych vzťahoch. Preverenie tvrdení uvádzaných obvineným a skontrolovanie údajov na ním predložených dokumentoch určite nepredstavovalo neobvyklé úsilie zo strany poškodenej spoločnosti a týmto jednoduchým úkonom sa mohla vyhnúť strate a neistému obchodu. Tak ako to vyplýva z výpovedí  svedkov a listinných dokumentov vo vyšetrovacom spise, v prípade, že by oprávnené osoby vedeli o týchto rozhodných skutočnostiach (obvinená je nezamestnaná a nemá žiaden príjem a ani dávky), k tomuto obchodu by nepristúpili, no nevynaložili na to ani minimálne úsilie, naopak práve pracovníčky poškodenej spoločnosti napomáhali obvinenej získať úver aj bez splnenia základných podmienok.

Podstatnou v týchto prípadoch je požiadavka zachovania obvyklej miery opatrnosti na strane oklamaného v situácii, keď ten má možnosť dostupnými prostriedkami omyl jednoducho zamedziť a vyvarovať sa ho. Je síce pravdou, že údaje poskytnuté obvineným boli v danom čase nepravdivé, avšak nie je možné prehliadnuť, že poškodená spoločnosť neurobila nič pre ich overenie a bez ďalšieho vychádzala len z predložených dokladov. Pracovníci spoločnosti, ktorí sa podieľali na poskytnutí úveru mohli a mali byť uzrozumení, že údaje na dokladoch nemusia odrážať skutočnosť, keďže už z ich obchodných podmienok a postupov nevyplýva dôsledné overenie finančnej situácie klienta a riadne overenie údajov. Nie je preto možné, aby orgány činné v trestnom konaní a následne súdy len mechanicky vychádzali z toho, že niekto uviedol nepravdivé údaje bez toho, aby sa zaoberali aj vyššie uvedenými okolnosťami (poukazujem na rozhodnutie (NS ČR sp. zn. 7Tdo 461/2007).

Navyše je k vyššie uvedenému potrebné uviesť, že obyčajné klamstvo nie je uvádzaním do omylu vtedy, keď tvrdenie podleiha preskúmavaniu a keď okrem lživého konania nebolo urobené nič, čím by sa preskúmavanie sťažilo. Ak má teda osoba vykonávajúca majetkovú dispozíciu povinnosť preskúmavať tvrdenia iných osôb a to prostriedkami bežne dostupnými  a v obdobných prípadoch aj bežne použiteľnými, nie je možné len uvedenie nepravdy, bez ďalšieho, považovať za „uvádzanie do omylu” v zmysle skutkovej podstaty trestného činu podvodu, rsp. úverového podvodu.

K uvedenej veci je potrebné taktiež konštatovať, že predmetný vzťah obvinenej a poškodenej spoločnosti je potrebné vyhodnotiť ako vzťah  občianskoprávny. Pokiaľ ide o takýto právny vzťah je potrebné trvať na tom, aby predovšetkým jeho účastníci dbali na ochranu svojich majetkových záujmov. Práve od nich je potrebné požadovať, aby postupovali obozretne a aby dodržiavali elementárne zásady ostražitosti zvlášť v prípadoch, keď k tomu majú ľahko dostupné právne prostriedky. Pokiaľ sa poškodený účastník takéhoto vzťahu svojou zjavnou neopatrnosťou sám ocitol v situácii, keď v rámci občianskoprávneho vzťahu pristúpil k neistému obchodu a vynaložil naň aj finančné prostriedky, musí sa rovnako sám s touto situáciou vyrovnať za použitia súkromnoprávnych inštitútov. Z hľadiska princípov, na ktorých je založený demokratický právny štát je neprijateľné, aby trestným postihom jedného z účastníkov súkromnoprávneho vzťahu bola nahradená nevyhnutná miera opatrnosti druhého účastníka pri ochrane jeho vlastných práv a majetkových záujmov (poukazujem na rozhodnutie NS ČR sp.zn. 7Tdo 486/2010).

V rámci posudzovania konkrétneho konania museli orgány činné v trestnom konaní vziať do úvahy aj to, že trestnoprávna kvalifikácia určitého konania (označovaná ako trestný čin) má vo svojej podstate súkromnoprávny základ (v posudzovanej veci ide o spor dvoch zmluvných strán) a je krajným prostriedkom, ktorý má predovšetkým celospoločenský význam z hľadiska ochrany základných spoločenských hodnôt. Z uznávaného princípu právneho štátu, ktorým je trestná represia chápaná ako prostriedok ultima ratio vyplýva, že ochrana právnych vzťahov má byť v prvom rade uplatňovaná prostriedkami občianskeho práva. Princíp subsidiarity trestnej represie totiž vyžaduje, aby štát uplatňoval prostriedky trestného práva zdržanlivo a iba v nevyhnutných prípadoch, kde ostatné právne nástroje a prostriedky zlyhali. 

Vzhľadom na uvedené som v konaní obvinenej nevzhliadol znaky skutkovej podstaty prečinu úverového podvodu podľa § 222 ods. 1 Trestného zákona a ani iného trestného činu.
	
	Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je skutok trestným činom, a nie je dôvod na postúpenie veci. Vzhľadom na skráteným vyšetrovaním zistené skutočnosti a vyššie rozpísané dôvody považujem za preukázané, že skutok pre ktorý bolo XXXXX vznesené obvinenie nie je trestným činom a taktiež mám za to, že nie je dôvod na postúpenie veci. 

Týmto rozhodnutím nie sú dotknuté práva poškodeného na náhradu spôsobenej škody, ktoré si môže uplatniť na príslušnom súde v rámci občianskoprávneho konania.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Martin Soták
prokurátor