Okresná prokuratúra Bratislava II 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 25

Sp. zn. : 1 Pv 918/13/1102	Bratislava II, 20.12.2013
EEČ : 2-9-84-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Vydieranie podľa § 189 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava II
Podľa § 215 odsek 1 písmeno a Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: nezamestnaný
1.) v období od januára 2013 do 20.06.2013 v Bratislave na XXXXX sa poškodenej svojej matke XXXXX opakovane vyhrážal po tom, čo je neustále a bez jej súhlasu z bytu odcudzoval rôzne veci a to 2 ks LCD televízor značky Technika, neznámeho výrobného čísla, čiernej farby, v hodnote približne 300,- Eur, zlatý prsteň v tvare písmena „V“ v hodnote 50,- Eur, mobilný telefón značky Huawei, čiernej farby, s neznámym IMEI číslom a so SIM kartou s telefónnym číslom XXXXX v hodnote 50,- Eur, ďalej rôzne potraviny, drogériu, oblečenie a peniaze priemerne vo výške 20,- Eur, že ak mu nedá peniaze alebo ak zavolá políciu tak jej rozbije byt, podreže ju nožom, ktorý držal v ruke a s ktorým sa na poškodenú zaháňal, čím u poškodenej vzbudil dôvodnú obavu o jej život a zdravie a obavu, že svoju hrozbu naplní a spôsobil jej škodu na odcudzených veciach v presne nevyčíslenej výške,

2.) v čase o 06.30 h dňa 21.06.2013 v Bratislave na XXXXX po tom, čo vstúpil do bytu poškodenej svojej matky XXXXX, začal od nej pýtať 20,- Eur, ktoré mu poškodená odmietla dať, na čo jej prehľadal byt a osobné veci poškodenej, nakoniec v obliečke paplónu našiel sumu 150,- Eur, ktoré mala poškodená schované a keď mu poškodená povedala, že zavolá políciu, začal sa jej vyhrážať so slovami, že ak to spraví, tak si ju počká vonku, podreže ju a podpáli jej byt, čím u poškodenej vzbudil dôvodnú obavu o jej život a zdravie a obavu, že svoju hrozbu naplní a spôsobil jej škodu na odcudzených peniazoch vo výške 150,- Eur,

3.) v období od 12.09.2013 do 07.10.2013 v Bratislave na XXXXX, opakovane, niekedy aj 2 - 3 krát za deň nútil svoju matku poškodenú XXXXX aby dávala finančné prostriedky v sumách 15,- až 20,- Eur za účelom zaobstarania si drog, pričom hrozil poškodenej, že ju zabije, podpáli ju zdemoluje byt, dňa 06.10.2013 v čase okolo 23.30 h v byte poškodenej na XXXXX v Bratislave, po tom, čo mu poškodená odmietla dať požadovaných 20,- Eur, obvinený ju chytil pravou rukou pod krk so slovami, že ju zabije, uškrtí ju, keď mu nedá tých 20,- Eur, pričom poškodená vždy z obavy o svoj život a zdravie požiadavke obvineného vyhovela a požadovanú sumu mu nakoniec dala, čím takto obvinený svojim konaním spôsobil poškodenej XXXXX vo výške približne 600,- Eur

lebo je nepochybné, že sa nestal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie
lebo je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 ods. 1 písm. f

Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava II, Obvodného oddelenia Policajného zboru Bratislava Ružinov západ pod ČVS: ORP-1766/VK-B2-2013 (ďalej iba „poverený príslušník Policajného zboru“) zo dňa 21.06.2013 bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie pre úmyselný pokračovací prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. a) a písm. b) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. a) Trestného zákona a s poukazom na § 139 ods. 1 písm. c) Trestného zákona a pre úmyselný hromadný prečin krádeže podľa § 212 ods. 1 Trestného zákona a súčasne bolo podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku pre vyššie uvedené skutky vznesené obvinenie XXXXX na tom skutkovom základe, ako je to uvedené v bode 1.) a 2.) výroku tohto rozhodnutia.

	Uznesením vyšetrovateľa Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava II, Odbor kriminálnej polície, 1. oddelenie všeobecnej kriminality, pod ČVS: ORP-1893/1-OVK-B2-2013 (ďalej iba „vyšetrovateľ“) zo dňa 08.10.2013 bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie pre zločin vydierania podľa § 189 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona s poukazom na § 139 ods. 1 písm. c) Trestného zákona a následne v totožný deň bolo uznesení vyšetrovateľa podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku pre uvedený skutok vznesené obvinenie XXXXX (ďalej iba „obvinený alebo syn poškodenej“) na tom skutkovom základe, ako je to uvedené v bode 3.) výroku tohto rozhodnutia.

	Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie vykazuje znaky úmyselného hromadného prečinu krádeže podľa § 212 ods. 1 Trestného zákona a z jeho spáchania je obvinený dôvodne podozrivým.

	V predmetnej veci bola dňa 07.11.2013 vypočutá poškodená XXXXX (ďalej iba „poškodená“), ktorá ako matka obvineného uviedla, že súhlas na trestné stíhanie obvineného pre trestný čin krádeže, ktorý je jej synom, berie späť, tento ďalej nedáva, svoje rozhodnutie urobila slobodne, vážne a nikým doň nebola nútená. Záverom svojej výpovede uviedla, že nechce, aby jej syn bol ďalej trestne stíhaný, chce sa o neho postarať, zabezpečiť, aby viedol riadny život, našiel si prácu. Vôbec si neuvedomila a to aj napriek tomu, že bola riadne poučená, že sa celá vec takto vyhrotí a synovi bude hroziť taký vysoký trest.

	Podľa § 122 ods. 11 Trestného zákona za hromadný trestný čin sa považuje jeho spáchanie viacerými činmi, ktoré samostatne ešte nie sú trestným činom. Trestnosť všetkých takých činov sa posudzuje spoločne.

	Podľa § 212 ods. 1 Trestného zákona trestného činu krádeže sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní a spôsobí tak malú škodu.

Podľa § 9 ods. 1 písm. f) Trestného poriadku trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začaté, nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak je trestné stíhanie podmienené súhlasom poškodeného a nebol súhlas daný alebo bol vzatý späť.

Podľa § 46 ods. 1 Trestného poriadku poškodený je osoba, ktorej bolo trestným činom ublížené na zdraví, spôsobená majetková, morálna alebo iná škoda alebo boli porušené či ohrozené jej iné zákonom chránené práva alebo slobody. Poškodený má právo v prípadoch ustanovených týmto zákonom sa vyjadriť, či súhlasí s trestným stíhaním, má právo uplatniť nárok na náhradu škody, robiť návrhy na vykonanie dôkazov alebo na ich doplnenie, predkladať dôkazy, nazerať do spisov a preštudovať ich, zúčastniť sa na hlavnom pojednávaní a na verejnom zasadnutí konanom o odvolaní alebo o dohode o priznaní viny a prijatí trestu, vyjadriť sa k vykonaným dôkazom, má právo záverečnej reči a právo podávať opravné prostriedky v rozsahu vymedzenom týmto zákonom.

Podľa § 211 ods. 1 Trestného poriadku trestné stíhanie pre trestný čin ublíženia na zdraví podľa § 157 a 158, ohrozovania pohlavnou chorobou podľa § 167, neposkytnutia pomoci podľa § 177 a 178, krádeže podľa § 212, sprenevery podľa § 213, neoprávneného užívania cudzej veci podľa § 215, neoprávneného používania cudzieho motorového vozidla podľa § 216 a 217, podvodu podľa § 221, podielnictva podľa § 231 a 232, úžery podľa § 235, zatajenia veci podľa § 236, porušovania povinností pri správe cudzieho majetku podľa § 237 a 238, poškodzovania veriteľa podľa § 239, zvýhodňovania veriteľa podľa § 240, poškodzovania cudzej veci podľa § 245 a 246, poškodenia a zneužitia záznamu na nosiči informácií podľa § 247, porušovania autorského práva podľa § 283, krivého obvinenia podľa § 345, nebezpečného prenasledovania podľa § 360a, ohovárania podľa § 373, poškodzovania cudzích práv podľa § 375 Trestného zákona proti tomu, kto je vo vzťahu k poškodenému osobou, voči ktorej by mal poškodený ako svedok právo odoprieť výpoveď, ako aj pre trestný čin opilstva podľa § 363 Trestného zákona, ak inak vykazuje znaky skutkovej podstaty niektorého z týchto trestných činov, možno začať a v už začatom trestnom stíhaní pokračovať iba so súhlasom poškodeného. Ak je poškodených jedným skutkom niekoľko, stačí súhlas len jedného z nich.

Podľa § 212 ods. 1 Trestného poriadku poškodený oznámi prejav vôle podľa § 211 ods. 1 prokurátorovi alebo policajtovi písomne alebo ústne do zápisnice.

Podľa § 212 ods. 2 Trestného poriadku súhlas s trestným stíhaním môže poškodený výslovným vyhlásením vziať kedykoľvek späť, a to až dovtedy, kým sa odvolací súd odoberie na záverečnú poradu.

Podľa § 215 ods. 1 písm. d) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9.

	Na základe vyššie uvedených ustanovení Trestného zákona ako aj ustanovení Trestného poriadku a s poukazom na doposiaľ vykonané dokazovanie vo veci trestného činu krádeže je zrejmé, že poškodená nepoprela páchanie trestnej činnosti - krádeže vecí z jej bytu jej synom, no zároveň vo svojej výpovedi uviedla, že súhlas na trestné stíhanie obvineného pre trestný čin krádeže, ktorý je jej synom, berie späť, tento ďalej nedáva, svoje rozhodnutie urobila slobodne, vážne a nikým doň nebola nútená. Orgány činné v trestnom konaní nemajú v danom prípade, ak poškodený vezme súhlas na trestné stíhanie blízkej osoby späť, inú možnosť, než zastaviť trestné stíhanie z dôvodu, že je neprípustné.

	Čo sa týka trestného stíhania vedeného vyšetrovateľom Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava II, Odbor kriminálnej polície, 1. oddelenie všeobecnej kriminality, pod ČVS: ORP-1893/1-OVK-B2-2013, pre zločin vydierania podľa § 189 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona s poukazom na § 139 ods. 1 písm. c) Trestného zákona a pre úmyselný pokračovací prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. a) a písm. b) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. a) Trestného zákona a s poukazom na § 139 ods. 1 písm. c) Trestného zákona možno uviesť, že pre vyššie uvedené skutky boli začaté samostatné trestné stíhania na základe podaných trestných oznámení zo strany poškodenej, a to zo dňa 20.06.2013 jeho doplnenia zo dňa 21.06.2013 podaných na Obvodnom oddelení Policajného zboru Bratislava Vrakuňa a zo dňa 08.10.2013 podanom Okresnom riaditeľstve Policajného zboru Bratislava II. V oboch prípadoch poškodená, ako matka obvineného detailne popísala konanie obvineného, či už vo vzťahu k trestnému činu nebezpečného vyhrážania ako aj vo vzťahu k trestnému činu vydierania. Poškodená bola dňa 08.10.2013 opätovne vypočutá vo vzťahu k trestnému činu vydierania, kde obvineného - svojho syna opätovne usvedčovala, že ju tento opakovane násilím, hrozbou bezprostredného násilia a hrozbou inej ťažkej ujmy nútil dávať mu peniaze na drogy. Záverom svojej výpovede uviedla, že trvá a bude trvať na trestnom stíhaní svojho syna, nakoľko je nevypočítateľnej a agresívnej povahy, že jeho správanie sa nedá odhadnúť, on je narkoman, určitú dobu mu jeho správanie tolerovala a aj mu dávala peniaze, no v poslednom čase tak robila iba zo strachu a kvôli tomu, aby odišiel z jej bytu. Poškodená vo svojej výpovedi vo vzťahu k trestnému činu nebezpečného vyhrážania zo dňa 07.11.2013 využila svoje zákonné právo a odmietla vo veci vypovedať. Iba uviedla, že nechce, aby bol je syn trestne stíhaný, chce sa o neho postarať, zabezpečiť, aby viedol riadny život a našiel si prácu. Vôbec si neuvedomila, aj napriek tomu, že bola riadne poučená, že sa celá vec takto vyhrotí a jej  synovi bude hroziť tak vysoký trest. Poškodená následne listom zo dňa adresovaným a doručeným Okresnej prokuratúre Bratislava II dňa 19.11.2013 oznámila citujem: „ospravedlňujem sa okresnej prokuratúre a vyhlasujem dobrovoľne a bez nátlaku, že skutok, z ktorého som obvinila svojho syna sa nestal, konala som v afekte, chcela som pomôcť synovi, zbaviť ho drog, videla som v tom východisko a pomoc“. Z dôvodu nejasnosti podania poškodenej bolo pristúpené k jej výsluchu, a to dňa 27.11.2013, kde uviedla, že trvá na podanom vyhlásení, list sa týka iba trestných činov nebezpečného vyhrážania a vydierania. Trestné oznámenie podala na svojho syna z dôvodu, že mu chcela pomôcť zbaviť sa jeho závislosti od drog. Tento list napísala dobrovoľne, bez nátlaku, syn sa jej nevyhrážal, k ničomu ju nenútil, nevyvíjal na ňu nátlak, ani jej nehrozil. Ďalej uviedla, že jej syn väčšinou nebol doma, keď k nej prišiel, zvykli sa pohádať kvôli drogám, no išlo vždy iba o bežnú hádku, nevyhrážal sa jej. Myslela si, že keď podá na svojho syna trestné oznámenie, tak ho zavrú a že sa takto vyrieši jeho situácia s drogami, že pôjde na liečenie. Konala v afekte. Nikto ju nenútil napísať list na prokuratúru, nik ju nenahováral, ani neovplyvňoval. Skutočnosti ňou uvádzané a týkajúce sa vyhrážania a vydierania si vymyslela. Čo sa týka závislosti obvineného od drog, táto bola preukázaná znaleckým skúmaním, kde znalkyňa v záverom svojho znaleckého posudku potvrdila, že obvinený je závislý od opiodov a amfetamínov. Skutočnosti, že poškodená zmenila svoju výpoveď, ktorou svojho syna zbavila obvinení z trestných činov nebezpečného vyhrážania a vydierania a zároveň že ju pri svojom rozhodovaní obvinený žiadnym spôsobom neovplyvňoval svedčí fakt, že obvinený bol na základe rozhodnutia Okresného súdu Bratislava II zo dňa 10.10.2013 vzatý do väzby z dôvodov uvedených v ustanovení § 71 ods. 1 písm. c) Trestného poriadku. Obvinený bol počas celého trestného konania vo väzbe, nemal na poškodenú dosah a bol z nej prepustený až dňa 05.12.2013. V danom prípade možno konanie poškodenej vyhodnotiť aj ako snahu matky vyviniť svojho syna z pod obvinení. Tu je však potrebné uviesť, že poškodená ani v jednej zo svojich výpovedí neuviedla žiadnych svedkov trestnej činnosti, nepoukázala na iné dôkazy, ktoré by podporne preukazovali jej tvrdenia o tom, že sa skutky stali tak, ako ich popísala v trestných oznámeniach. Celé trestné konanie bolo postavené na jej trestných oznámeniach a následnej výpovedi, ktorú však nakoniec zmenila v prospech obvineného. Trestné konanie v danom konkrétnom prípade začalo trpieť dôkaznou núdzou, keďže poškodená obvinenia svojho syna sama vyvrátila a nejestvuje žiaden priamy dôkaz, z ktorého by bolo možné usúdiť, že sa skutky naozaj stali tak, ako ich spočiatku popisovala poškodená. Poškodená svojim zásadným krokom odmietla spolupracovať s orgánmi činnými v trestnom konaní a podieľať  sa na odhalení trestnej činnosti páchanej jej synom a jeho následnom potrestaní.

	Podľa § 2 ods. 5 Trestného poriadku prokurátor v trestnom konaní zastupuje štát. Ak tento zákon, medzinárodná zmluva vyhlásená spôsobom ustanoveným zákonom (ďalej len „medzinárodná zmluva“) alebo rozhodnutie medzinárodnej organizácie, ktorým je Slovenská republika viazaná, neustanovuje inak, prokurátor je povinný stíhať všetky trestné činy, o ktorých sa dozvedel.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

	Podľa § 46 ods. 1 Trestného poriadku poškodený je osoba, ktorej bolo trestným činom ublížené na zdraví, spôsobená majetková, morálna alebo iná škoda alebo boli porušené či ohrozené jej iné zákonom chránené práva alebo slobody. Poškodený má právo v prípadoch ustanovených týmto zákonom sa vyjadriť, či súhlasí s trestným stíhaním, má právo uplatniť nárok na náhradu škody, robiť návrhy na vykonanie dôkazov alebo na ich doplnenie, predkladať dôkazy, nazerať do spisov a preštudovať ich, zúčastniť sa na hlavnom pojednávaní a na verejnom zasadnutí konanom o odvolaní alebo o dohode o priznaní viny a prijatí trestu, vyjadriť sa k vykonaným dôkazom, má právo záverečnej reči a právo podávať opravné prostriedky v rozsahu vymedzenom týmto zákonom.

Podľa § 215 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je nepochybné, že sa nestal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie.

Na základe vyššie uvedeného ako aj na základe vyššie uvedených ustanovení Trestného poriadku možno jednoznačne konštatovať, že skutky pre ktoré je obvinený trestne stíhaný sa nestali, tieto si poškodená vymyslela s cieľom pomôcť obvinenému ako svojmu synovi zbaviť sa závislosti od omamných a psychotropných látok. Z doposiaľ zadováženej spisovej dokumentácie možno ako dôkaz, o ktorom pravdivosti niet pochýb, hodnotiť iba znalecký posudok, ktorým bola preukázaná závislosť obvineného od opiodov a amfetamínov a znalkyňa v jeho závere navrhla obvinenému uložiť protitoxikomanické liečenie ambulantnou formou. V prospech vyhodnotenia tvrdení poškodenej uvádzaných v liste a adresovaných prokuratúre a jej následnej výpovedi o nevine obvineného svedčia najmä skutočnosti, že obvinený bol v tom čase vo väzbe, nemal na ňu dosah, nemohol ju ovplyvňovať. Poškodená týmito krokmi opakovane prejavila nesúhlas s trestným stíhaním jej syna, svoje počiatočné obvinenia označila za lživé, pričom žiaden z dôkazov zabezpečených v priebehu vyšetrovania nevyvracia tieto jej tvrdenia. V prípade, ak by aj orgány činné v trestnom konaní pripustili, že poškodená zmenila svoju výpoveď v prospech obvineného len preto, že je jeho matkou a snaží sa ho iba chrániť a nechce, aby bol jej syn uznaný vinným a bol mu uložený nepodmienečný trest odňatia slobody, celé konanie trpí takou dôkaznou núdzou, že ju bez pričinenia a spolupráce poškodenej nemožno odstrániť. Poškodený je v takýchto prípadoch, ak chce, aby bol zo strany prokurátora zvolený postup podľa § 234 ods. 1 Trestného poriadku a aj keď to nie je výslovne stanovené, priam povinný spolupracovať s orgánmi činnými v trestnom konaní a prispievať svojimi tvrdeniami vo výpovediach a predkladaním dôkazov k odhaleniu trestnej činnosti a konkrétneho páchateľa tak, aby bolo možné takúto trestnú činnosť v dostatočnom rozsahu zadokumentovať a následne na konkrétneho páchateľa podať obžalobu. V danom prípade však tomu tak nebolo. Zároveň je potrebné konštatovať, že zo stanoviska trestnoprávneho kolégia Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, spisová značka Tpj 63/2009, prijatého dňa 7. decembra 2009, vyplýva, že ak je výpoveď svedka jediným usvedčujúcim dôkazom alebo vo významnej miere rozhodujúcim dôkazom, o ktorý chce prokurátor, ako nositeľ dôkazného bremena v konaní pred súdom, oprieť obžalobu, je nevyhnutné takého svedka vypočuť až po vznesení obvinenia (alebo svedka vypočutého pred týmto úkonom znovu vypočuť), a tak zachovať právo obvineného na obhajobu (právo na kontradiktórny postup). Výpoveď poškodenej možno hodnotiť práve ako jediný usvedčujúci dôkaz, pričom táto odmietla v priebehu konania vypovedať a následne vyššie popísaným spôsobom zmenila svoju výpoveď. V danom prípade nie sú teda ani naplnené zákonné predpoklady na postup podľa § 234 ods. 1 Trestného poriadku, kde je stanovené, že ak výsledky vyšetrovania dostatočne odôvodňujú postavenie obvineného pred súd, prokurátor podá príslušnému súdu obžalobu. Po zhodnotení dôkaznej situácie vo vzťahu k trestným činom nebezpečného vyhrážania a vydierania bolo potrebné vzhľadom na vyššie uvedené osvojiť si tvrdenia poškodenej o nevine obvineného a dospieť k záveru, že skutky popísané poškodenou v trestných oznámeniach sa nestali a tieto si iba vymyslela v úmysle pomôcť svojmu synovi zbaviť sa závislosti od drog.

Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti som preto rozhodol tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Štefan Božík
prokurátor