Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5

Sp. zn. : 2 Pv 384/13/1105	Bratislava V, 14.3.2014
EEČ : 2-12-146-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX a spol. 
Prečin:	Ohrozovanie mravnej výchovy mládeže podľa § 211 odsek 1 písmeno b, odsek 3 písmeno a Trestného zákona s poukazom na § 138 písmeno b Trestného zákona

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
vedené vyšetrovateľom Okresného riaditeľstva PZ XXXXX V, Odboru kriminálnej polície pod sp. zn. XXXXX na tom skutkovom základe, že 

vydali v školskom roku 2012/2013 svoju dcéru XXXXX, nar. XXXXX žiačku Základnej školy Tupolevova 20, XXXXX do nebezpečenstva spustnutia tým, že jej dovolili viesť záhaľčivý život a svojou výchovou jej umožnili vyhýbať sa povinnej školskej dochádzke a mať vysoký počet neospravedlnených hodín od začiatku školského roka 2012 do konca januára 2013 celkovo 382 neospravedlnených hodín, za mesiac február a marec 2013 mala 187 neospravedlnených hodín, čím vzniklo nebezpečenstvo, že týmto konaním maloletá nenadobudne návyky smerujúce živiť sa svojou poctivou prácou, ale získa škodlivé návyky a sklony k záujmom, ktoré nie sú pre demokratickú spoločnosť žiaduce, 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ v Bratislave V, Odboru kriminálnej polície uznesením sp. zn. XXXXX zo dňa 01.07.2013 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods.1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX a XXXXX pre prečin ohrozovanie mravnej výchovy mládeže podľa § 211 ods. 1 písm. b), ods. 3 písm. a) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výroku tohto uznesenia.

Dňa 17.02.2014 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre návrh na zastavenie trestného stíhania obv. XXXXX a spol. podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku,  spolu so spisovým materiálom. 

Po preskúmaní spisového materiálu som sa stotožnila s predmetným návrhom, nakoľko skutkové a právne okolnosti takýto postup odôvodňujú.

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Podľa § 8 Trestného zákona trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, ak tento zákon neustanovuje inak.

Podľa § 211 ods. 1 písm. b ) Trestného zákona ohrozovania mravnej výchovy sa dopustí ten, kto vydá, čo aj z nedbanlivosti, osobu mladšiu ako osemnásť rokov nebezpečenstvu spustnutia tým, že jej umožní viesť záhaľčivý alebo nemravný život.

Podľa § 211 ods. 3 písm. a ) Trestného zákona sa odňatím slobody na šesť mesiacov až päť rokov páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 závažnejším spôsobom.

Podľa § 138 pís. b) Trestného zákona závažnejším spôsobom konania sa rozumie páchanie trestného činu po dlhší čas. 

Podľa § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

Podľa § 15 Trestný čin je spáchaný úmyselne, ak páchateľ
písmeno a) chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo
písmeno b) vedel, že svojím konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, a pre prípad, že ho spôsobí, bol s tým uzrozumený.

Trestný čin je spáchaný z nedbanlivosti, ak páchateľ
a) vedel, že môže spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, ale bez primeraných dôvodov sa spoliehal, že také porušenie alebo ohrozenie nespôsobí, alebo
b) nevedel, že svojím konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, hoci o tom vzhľadom na okolnosti a na svoje osobné pomery vedieť mal a mohol.

Za účelom objasnenia skutkového stavu boli realizované výsluchy obv. XXXXX, obv. XXXXX, svedkov XXXXX, XXXXX a XXXXX, taktiež boli zabezpečené listinné dôkazy ako oznámenie o narodení, záznamy sociálnej kurately, ospravedlnenia, hlásenie o záškoláctve, správa na mladistvú XXXXX vypracovaná ZŠ Tupolevova, predvolania na pohovor s riaditeľom školy vrátane doručeniek, rozhodnutie Strednej odbornej školy technickej na Vranovskej ul. č. 4 v Bratislave o prijatí  XXXXX na denné štúdium do 1. ročníka ako aj rozhodnutie o jej vylúčení, katalógový list žiaka 2. stupňa základnej školy a dohody o pracovnej činnosti obvinenej.

Obvinená XXXXX vypovedala, že o záškoláctve svojej dcéry sa dozvedela až od sociálnej kurátorky dňa 04. 3. 2013. Dcéra opakovala deviaty ročník, nakoľko mala zlý prospech a nespravila ani reparát. Dcéra ju požiadala, aby jej písala ospravedlnenky zo zdravotných dôvodov, pričom tieto našla až neskôr v rámci upratovania jej izby. Na rodičovské stretnutia nechodila, pretože sa o nich nedozvedela a ak jej dcéra povedala termín, nemohla tam ísť, pretože bola v práci. V apríli 2013 jej sociálny kurátorka oznámila, že dcéra do školy nechodí. Dohodli sa, že jej do zrkadielka bude učiteľka podpisovať, či bola v škole alebo nie. Zrkadielko jej chcela aj kontrolovať, ale vyhovorila sa jej, že ho zabudla v škole alebo ho stratila. Sociálna kurátorka ju upozornila, aby ju umiestnili dobrovoľne do reedukačného centra a tak kontaktovala všetky v okolí, avšak tieto zariadenia boli obsadené. Sociálna kurátorka jej dala kontakt na psychiatrickú liečebňu na Kramároch, ktorú jej aj vybavila a dcéra tam bola umiestnená 7 - 8 dní. Psychologička z Kramárov jej poradila výchovnú poradkyňu na Hrobákovej ulici, ktorá jej následne ponúkla niekoľko škôl, kde by mohla dcéra doštudovať deviaty ročník. Osobne odniesla na sekretariát SOŠ na Vranovskej ulici potrebné doklady a táto škola aj dcéru prijala. Dcéry sa pýtala, či chodí do školy, pričom tá jej tvrdila, že do školy chodí. Od dcéry si pýtala aj vysvedčenie, avšak tá jej len sľúbila, že ho donesie, čo však neurobila. Keďže sa nikdy nestravovala v jedálni, neplatila jej ani stravné lístky. Žiacku knižku si dcéra podpisovala sama, keď to zistila dala jej niekoľko výchovných faciek a dcéra sľúbila, že už sa to viac nestane. Kontrolovala jej aj písanky, v ktorých mala niečo popísané a tvrdila jej, že to teraz preberajú. Na otázku vyšetrovateľa, prečo nevodila dcéru do školy odpovedala, že jej dôverovala. Záverom dodala, že jej je to strašne ľúto, že sa také niečo stalo, myslí si však, že zlyhala jej dcéra, ktorá jej klamala. 

Obvinený XXXXX vypovedal, že s XXXXX žili ako druh a družka a to až do októbra 2012, pričom na jeseň alebo jar v roku 2012 si prebral predvolanie zo ZŠ Tupolevova ohľadne neospravedlnených vymeškaných hodín. V určený termín sa do školy dostavil a učiteľke sľúbil, že dcéra bude chodiť pravidelne do školy. Dcéra sa zmenila až po nástupe na ZŠ Tupolevova, predtým s ňou nemali problém. Dcére vtedy aj dohováral a dohovárala jej aj matka. Dcéra im obom vtedy sľúbila, že bude chodiť do školy. Pracovne je vyťažený, odchádza z domu o piatej ráno a prichádzal až o pol siedmej večer. Obvinená pripravovala každý deň dcére desiatu. Obvinená mu volala v jarných mesiacoch v roku 2013, že za záškoláctvo XXXXX môže on, pretože sa odsťahoval a založil si novú rodinu z čoho sa XXXXX zrútila. Z úradu práce ho nikto nekontaktoval. Jeho dcéra nie je problémové dieťa. Matka jej dávala aj nejaké zákazy, nepúšťala ju von, dala jej sem tam aj facku a potom dcéra sľúbila, že sa polepší. Obidvaja nevedeli, že dcéra do školy nechodí.

Svedkyňa XXXXX vypovedala, že ako sociálna kurátorka mala pridelený spis maloletej XXXXX a s rodinou začala spolupracovať kvôli zanedbávaniu povinnej školskej dochádzky. Mal. XXXXX bola v deviatom ročníku, kedy ZŠ Tupolevova oznámila, že má viac ako 382 neospravedlnených hodín. Z tohto dôvodu si predvolala maloletú ako aj obvinenú XXXXX na výchovný rozhovor, pričom s matkou bolo dohodnuté, že sa maloletá bude hlásiť každú stredu u sociálnej kurátorky a od triednej učiteľky prinesie potvrdený slovníček. Obvinená jej uviedla, že nevedela o tom, že jej dcéra do školy nechodí. Maloletá prisľúbila nápravu a oľutovala svoje záškoláctvo. Bol ponechaný priestor na to, aby maloletá preukázala snahu o nápravu. Obvinenej bolo pozastavené vyplácanie prídavku na dieťa. Maloletá prišla na úrad ešte raz a to 15. 3. 2013 spolu so slovníčkom, potom už nechodila a škola opätovne potvrdila absenciu. Obvinená bola s dcérou opätovne predvolaná dňa 26. 4. 2013 a bol odporučený dobrovoľný pobyt do DC Lietavská Lúčka do konca školského roka. Obvinená bola informovaná, že ak dcéru neumiestni do špecializovaného zariadenia na dobrovoľný pobyt, bude podané trestné oznámenie. Matka opätovne prišla na pohovor 3. 5. 2013 s tým, že sa jej nepodarilo umiestniť maloletú do zariadenia. Obvinená jej povedala, že maloletá do školy nechodí a doma plače. Dňa 15. 5. 2013 bolo podané trestné oznámenie na rodičov. Následne ju obvinená informovala, že s dcérou navštívila Kramáre, kde bude hospitalizovaná. V školskom roku 2013/2014 má maloletá XXXXX ukončenú školskú dochádzku. K osobe maloletej XXXXX sa vyjadrila, že školská dochádzka jej bola ľahostajná a nemá pocit zodpovednosti voči svojej matke. To, že nechce chodiť do školy bolo jej vlastné rozhodnutie a presviedčanie matky bolo neúspešné, matka ju nedokázala presvedčiť. Obvinená snažila spolupracovať na riešení problému, avšak spolupráca nebola postačujúca, pretože k riešeniu problému neprišlo. Obvinený s úradom vôbec nekomunikoval a to z dôvodu, že nežil v spoločnej domácnosti a taktiež nie je povinnosťou predvolávať si oboch rodičov. 

Svedkyňa XXXXX ako triedna učiteľka XXXXX uviedla, že maloletá opakovala deviaty ročník, pôvodne mala ukončiť školskú dochádzku v roku 2011/2012, avšak prepadla, nakoľko mala časté absencie a aj tri alebo štyri päťky, takže nemohla byť pripustená ani k reparátu. V prvý školský deň prišla za ňou s tým, že si uvedomuje svoju chybu a v novom školskom roku to chce napraviť, avšak do školy po troch dňoch prestala chodiť. Následne doniesla ospravedlnenie od matky a od 14. 9. 2012 do školy vôbec neprišla a nič o nej nevedeli. Písomne vyzývala rodičov k stretnutiu, avšak písomnosti sa vrátili. Dňa 11. 3. 2013 sa obvinená s maloletou dostavili do školy a sľúbili nápravu, pričom maloletá sa dostavila aj v nasledujúci deň, potom do školy už nechodila. Maloletej potvrdila slovníček od sociálnej kurátorky a to za dni 11. a 12. 3. 2013. Maloletá mohla matke ukazovať iba starú žiacku knižku, pričom si neprevzala ani vysvedčenie. S obvineným neprišla škola vôbec do kontaktu. 

Svedkyňa XXXXX - dcéra obvinených vypovedala, že po prestupe na ZŠ Tupolevova sa prestala učiť a opakovala deviaty ročník. Hodiny začala vymeškávať, pretože zistila, že jej otec má inú ženu. Dusila to v sebe a nechcela to povedať matke a navzdor prestala chodiť do školy. Keď sa jej matka pýtala na známky, tak ju klamala, viackrát si niečo vymyslela. Až keď prišiel papier s predvolaním ku kurátorke, tak sa matke priznala a na pohovore so sociálnou kurátorkou sľúbila, že bude chodiť do školy, ale aj napriek tomu tak neurobila. Matku taktiež klamala i ohľadne slovníčka od sociálnej kurátorky. Mama ju umiestnila na psychiatriu a spolupracovala aj so sociálnym kurátorom. Do školy s ňou však nechodila, nakoľko jej to zatajovala. Ak jej učiteľka dala predvolanie do rúk, nikdy ho mame nedala. Bola vylúčená aj zo SOŠ Vranovská, nakoľko aj tam prestala chodiť. Neuvedomovala si, že by za to mohli mať zle práve jej rodičia. Záverom dodáva, že teraz si uvedomuje, že je situáciu vážna, svojho ľahostajného konania ľutuje a nechce, aby za jej klamstvá trpela matka a otec. Oni sa jej snažili dohovoriť, ale ona bola tvrdohlavá a do školy odmietala chodiť.  

Z takto zdokumentovaného skutkové stavu je preukázané, že mal. XXXXX - dcéra obvinených nechodila v školskom roku 2012/2013 na vyučovacie hodiny opakovaného deviateho ročníka na ZŠ Tupolevova v Bratislave, čím dosiahla celkovo 953 neospravedlnených hodín. Škola sa snažila skontaktovať s obvinenými, avšak písomnosti sa im nepodarilo doručiť. Škola následne túto situáciu oznámila sociálnej kuratele, pričom až sociálnej kurátorke XXXXX sa podarilo skontaktovať s obvinenou a v rámci výchovného pohovoru jej oznámila neospravedlnené absencie dcéry. XXXXX sa o absenciách dcéry dozvedel od obvinenej, ktorá mu vyčítala, že táto situácia vznikla z dôvodu opustenia ich rodiny, ku ktorému došlo v októbri 2012. Po uskutočnenom výchovnom pohovore obvinená spolupracovala so sociálnou kurátorkou, na základe jej odporúčania sa snažila dobrovoľne umiestniť dcéru do reedukačného centra, čo sa však z dôvodu nedostatku kapacít v zariadeniach nepodarilo zrealizovať. Z tohto dôvodu jej zabezpečila hospitalizáciu na detskej psychiatrii a potom v spolupráci s výchovnou poradkyňou zvolila dcére SOŠ Vranovská v Bratislave a vybavila prijatie do prvého ročníka. Aj napriek týmto snahám a prísľubom dcéry sa jej nepodarilo zabezpečiť prítomnosť dcéry na vyučovaní.

Z dikcie skutkovej podstaty prečinu ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211 ods. 1 písm. b) Trestného zákona vyplýva, že skutok môže byť spáchaný úmyselne aj z nedbanlivosti, pričom formu zavinenia treba vždy zisťovať a to vo vzťahu k znaku vydaniu osoby mladšej ako osemnásť rokov nebezpečenstvu spustnutia ako aj vo vzťahu k znaku, že páchateľ umožní viesť takejto osobe záhaľčivý alebo nemravný život. Znak vydania nebezpečenstva spustnutia je naplnený, ak si osoba mladšia ako 18 rokov  v dôsledku konania páchateľa osvojuje škodlivé návyky. O umožnenie viesť záhaľčivý život ide vtedy ak sa vytvoria  podmienky na vznik nežiaducich návykov. 

V danom konkrétnom prípade možno dlhodobejšie záškoláctvo mal. XXXXX považovať za vydanie osoby mladšej ako osemnásť rokov nebezpečenstvu spustnutia a umožnenie vedenia záhaľčivého života, avšak k tomuto stavu došlo bez zavinenia zo strany rodičov maloletej t.j. obv. XXXXX a obv. XXXXX. Obvinení sa o záškoláctve dcéry dozvedeli až 04.03.2013 a to od sociálnej kurátorky počas výchovného pohovoru s maloletou. Pred zistením záškoláctva sa obv. XXXXX o dochádzku v tom čase už šestnásť ročnej dcéry zaujímala a to primerane veku maloletej tým, že jej chystala desiaty do školy, prezerala písanky, pýtala sa dcéry na známky ako aj vysvedčenie, ale táto ju ohľadne žiackej knižky zavádzala a na dotazy ohľadne školy si vymýšľala výhovorky. Po zistení neospravedlnených absencií obvinení dohovárali dcére, aby chodila do školy, pričom po jej prísľuboch a to aj pred triednou učiteľkou či sociálnou kurátorkou nedošlo zo strany maloletej k náprave. Nepomohla ani hrozba dobrovoľného umiestnenia do reedukačného centra, či voľba inej školy. 

Vzhľadom na uvedené som toho názoru, že rozhodnutie o nenavštevovaní školy bolo rozhodnutím maloletej XXXXX, pričom obvinení na ňom neparticipovali a ani nevytvárali pre takéto konanie svojej dcéry priestor, ich výchovné opatrenia zodpovedali veku maloletej, pričom napriek ich snahe boli z dôvodu ignorácie zo strany dcéry neúčinné. Konaním obvinených teda nebola naplnená skutková podstata prečinu ohrozovania mravnej výchovy podľa § 211 ods. 1 písm. b), ods. 3 písm. a) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona po subjektívnej stránke, pretože absentuje zavinenie či už úmyselné alebo nedbanlivostné tak ako to vyžadujú ustanovenia § 15 a 16 Trestného zákona.

Na základe uvedených skutkových a právnych dôvodov som rozhodla tak, ako to je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.

	

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Hildegarda Vojtková
prokurátorka