Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5

Sp. zn. : 1 Pv 470/09/1105	Bratislava V, 27.3.2014
EEČ : 2-12-160-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	sprenevera podľa § 248 odsek 1, odsek 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
vedené vyšetrovateľom OR PZ v Bratislave V, Odboru kriminálnej polície pod sp. zn. XXXXX na tom skutkovom základe, že
na základe ústnej dohody s poškodeným XXXXX, v ktorej vystupoval ako súkromný podnikateľ a na základe doposiaľ nepodpísanej Zmluvy o dielo zo dňa 17. 2. 1998, ktorej predmetom bola prístavba a nadstavba rodinného domu na XXXXX v Bratislave, prevzal v Bratislave na XXXXX od poškodeného dňa 17. 2. 1998 sumu XXXXX a dňa 2. 3. 1998 sumu XXXXX za účelom zakúpenia stavebného materiálu a vykonávania stavebných prác, ktorú doposiaľ nevyúčtoval, stavebné práce na dome nedokončil, pričom celkový výkon doposiaľ zrealizovaných stavebných prác a použitého staveného materiálu predstavuje podľa znaleckéhop posudku hodnotu XXXXX zvyšnú sumu XXXXX poškodenému nevrátil ani jej použitie nevedel poškodenému preukázať ku dňu 4. 6. 1998, kedy zaslal vyčíslenie svojich výdavkov, čím spôsobil poškodenému XXXXX, bytom XXXXX škodu XXXXX čo predstavuje rozdiel medzi celkovou sumou XXXXX, ktorú prevzal a znaleckým ohodnotením materiálu a výkonu prác na dome,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ OR PZ Bratislava V, Úradu justičnej a kriminálnej polície uznesením XXXXX zo dňa 14.05.2003 podľa § 160 ods. 1 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 63 ods. 1 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 vzniesol obvinenie XXXXX pre trestný čin sprenevery podľa § 248 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005. 

V súčasnosti je predmetné trestné stíhanie vedené vyšetrovateľom Okresného riaditeľstva Bratislava III pod XXXXX pričom vyšetrovateľ PZ predložil tunajšej prokuratúre vyšetrovací spis za účelom vykonania previerky stavu vyšetrovania.

Preskúmaním celého spisového materiálu som zistila, že skutkové a právne zistenia odôvodňujú zastaviť trestné stíhanie vedené proti obvinenému XXXXX podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.

	Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.  

	Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Podľa § 119 ods. 2 Trestného poriadku za dôkaz môže slúžiť všetko, čo môže prispieť na náležité objasnenie veci a čo sa získalo z dôkazných prostriedkov podľa tohto zákona alebo podľa osobitného zákona. Dôkaznými prostriedkami sú najmä výsluch obvineného, svedkov, znalcov, posudky a odborné vyjadrenia, previerka výpovede namieste, rekognícia, rekonštrukcia, vyšetrovací pokus, obhliadka, veci a listiny dôležité pre trestné konanie, oznámenie, informácie získané použitím informačno-technických prostriedkov alebo prostriedkov operatívno-pátracej činnosti.

Podľa § 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 trestným činom je pre spoločnosť nebezpečný čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone.

Podľa § 3 ods. 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 pre trestnosť činu treba úmyselné zavinenie, ak neustanovuje tento zákon výslovne, že postačí zavinenie z nedbanlivosti.

Podľa § 4 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 (Zavinenie) trestný čin je spáchaný úmyselne, ak páchateľ
písm. a) chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo
písm. b) vedel, že svojím konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, a pre prípad, že ich spôsobí, bol s tým uzrozumený.

Podľa § 248 ods. 1, ods 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 - trestný čin sprenevery - kto si prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená, a spôsobí tak na cudzom majetku väčšiu škodu, potresce sa odňatím slobody na jeden rok až päť rokov.

Za účelom objasnenia skutkového stavu boli realizované výsluchy obv. XXXXX, pošk. XXXXX, svedkov XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX taktiež boli zabezpečené listinné dôkazy a to zmluva o dielo zo dňa 17.02.1998, ktorá nie je podpísaná zmluvnými stranami, pokus o zmier, potvrdenie o prevzatí zálohy vo výške XXXXX ponukový list XXXXX zmluva o dodávke a cene stavby č. 002/98 uzavretá medzi Obecným úradom Dunajská Lužná a XXXXX XXXXX, rozsudok Okresného súdu Malacky, sp. zn. XXXXX spisový materiál Okresného úradu Bratislava II, odboru životného prostredia vrátane stavebného povolenia sp. zn. XXXXX právoplatného 02.06.1998, vyúčtovanie obvineného zo dňa 25.05.1998, stavebný denník, prehlásenie o vykonaní stavebného dozoru, cenová kalkulácia, vyjadrenie Krajského úradu v Bratislave, Živnostenského úradu Bratislava a výpis zo živnostenského registra na obchodné meno XXXXX XXXXX.

	Prostredníctvom právnej pomoci bol vykonaný výsluch obv. XXXXX, ktorý pred vrchným inšpektorom Polície ČR využil svojho práva a odmietol vypovedať.

	Poškodený XXXXX vypovedal, že v roku 1998 začal realizovať prístavbu a nadstavbu rodinného domu na XXXXX v Bratislave. Projekciu mu vykonával XXXXX ktorý mu odporučil na výkon stavebných prác obvineného. Následne sa na neho obvinený nakontaktoval a ústne sa dohodli, že schodište zrealizuje za 300 000,- Sk a hrubú stavbu nadstavby za 600 000,- Sk. Následne mu v byte na Bzovíckej ulici poskytol zálohu na materiál a práce vo výške 800 000,- Sk s tým, že obvinený mu predloží originály dokladov za nákup materiálu a mzdy pracovníkov. Obvinenému dňa 17.02.1998 predložil písomnú zmluvu, s ktorou mal obvinený súhlasiť, ale nepodpísal ju. Pri predložení zmluvy poskytol finančnú čiastku vo výške 150 000,- Sk ako zálohu na stavbu. Pred prevzatím tejto čiastky pracovníci XXXXX započali s prácami a to spevňovaním múrov a stavbou prístavby schodišťa. V apríli začali s búracími prácami na streche a po narušení izolácie strechy prišiel obvinený s perom upravenou zmluvou, v ktorej požadoval ďalšiu zálohu vo výške 700 000,- Sk a že až potom bude pokračovať v stavebných prácach. Pred touto zmenou si od neho obvinený prevzal čiastku 650 000,- Sk. Na základe zmien v zmluve obvinený požadoval sumu 2 772 000,- Sk a nie sumu vo výške 1 500 000,- Sk. S takýmito zmenami nesúhlasil, nakoľko to bolo v čase, keď bola odkrytá strecha a v prácach obvinený nepokračoval. Po tom, čo oznámil obvinenému, že vec oznámi na polícii, jeho pracovníci vykonali tepelnú izoláciu strechy a vystavali obvodové múry. V stavebných prácach sa ďalej nepokračovalo a obvineného pracovníci požadovali, aby vyplatil obvineného, pretože ten im tvrdil, že obvinenému za stavbu nezaplatil. Viackrát urgoval obvineného, aby pokračoval v prácach, alebo aby mu vrátil finančnú čiastku vo výške 450 000,-Sk. Obvineného listom zo dňa 20.05.1998 žiadal o finančné vysporiadanie, výzvy sa však vrátili. Aj osobne požadoval od obvineného, aby mu predložil doklady o nákupe materiálu, avšak obvinený mu nič nepredložil. Podľa rozsudku Okresného súdu Malacky, sp. zn. XXXXX mu má obvinený vyplatiť sumu 338 145,- Sk. 

	XXXXX uviedol, že je starostom obce XXXXX a v roku 1998 podal obvinený na úrade ponukový list za firmu XXXXX Bratislava a následne na základe výberového konania získal zákazku, ktorá bola podpísaná štatutárnym zástupcom firmy a to pani XXXXX. Stavebné práce spoločnosťou XXXXX boli vykonané včas a v požadovanej kvalite. Obvinenému bola vyplatená záloha a po vykonaní prác na faktúru bola vyplatená celá pohľadávka, ktorú prevzala XXXXX. 

	XXXXX, syn poškodeného vo svojej výpovedi uviedol, že od otca má vedomosť, že dal obvinenému dňa 17.02.1998 finančnú čiastku vo výške 150 000,- Sk, ktorú obvinený požadoval na zriadenie staveniska a aby mohol začať s prácami. Taktiež bol osobne prítomný dňa 02.03.1998, kedy otec odovzdával obvinenému čiastku vo výške 650 000,- Sk. Dodal, že stavba sa rozbehla, bol dodaný stavebný materiál, pričom následne robotníci požadovali od nich, aby obvinenému uhradili peniaze, pretože tento im nevyplatil mzdy. Neskôr prichádzali aj dodávatelia stavebného materiálu a stavebných strojov, že nemajú uhradené faktúry. V tomto ich odporučili na obvineného. 

	XXXXX sa vyjadrila iba k tomu, že bola dňa 02.03.1998 prítomná pri odovzdávaní finančného obnosu, kedy obvinený predstavil XXXXX ako svoju manželku.

	XXXXX vypovedala, že obvinený vystupoval ako súkromný podnikateľ a prevzal v dvoch splátkach od poškodeného čiastku vo výške 800 000,- Sk, pričom obvinený nepodpísal zmluvu o dielo. Organizovanie prác na rodinnom dome, ako aj ich financovanie, plne ponechala na poškodeného. Stavba sa rozbehla, po odstránení strechy však došlo k stagnácii a obvinený prestal s ďalšími prácami. Manžel sa pokúšal získať časť vyplatených peňazí, ktoré tvorili rozdiel medzi nákupom materiálu, vyplatenými mzdami a skutočne odvedenou prácou, vyplateným zálohám podľa vypracovaného znaleckého posudku.

	XXXXX vypovedal, že obvineného pozná od detstva a tento sa ho pýtal, či bude vykonávať stavebný dozor na stavbe poškodeného, keďže je murárom. Stavebný dozor prakticky nevykonával, väčšinou robil obvinenému taxikára. S obvineným nemal podpísanú dohodu o práci, ale tento mu za prácu na stavbe vyplatil sumu asi 22 alebo 25 tisíc Sk. Prístup k finančným záležitostiam stavby nemal a taktiež ani k dokumentácii ohľadne stavby. Robotníkov na stavbu zabezpečoval obvinený. Nevie sa však vyjadriť ako ich vyplácal a nevie uviesť ani ich mená.

	XXXXX využila svojho práva podľa § 100 ods. 2 Trestného poriadku účinného do 31. 12. 2005 a odmietla vo veci vypovedať.

	Svedok XXXXX vypovedal, že s obvineným sa spoznal niekedy v roku 1996 - 1997 v rámci vykonávania stavebných prác, ktoré vyhral vo verejnej súťaži. Obvinený sa mu zdal seriózny. Nemal s ním však žiadne obchodné kontakty. V tom čase vypracovával pre poškodeného projekt prestavby rodinného domu a keďže hľadal dodávateľa stavebných prác, poskytol im kontakt na obvineného. Poškodený si spravili vlastný výber dodávateľa a vybrali si obvineného. Poškodenému poskytol iba kontakt, nebol prítomný pri jednaniach. Obvineného vídaval aj na stavbe, kde robil autorský dozor. Poškodený nebol s prácou obvineného spokojný, nevie v akej fáze prestavby to bolo. 

Dôkazmi zdokumentovanými  v spisovom materiáli je nepochybne preukázané, že sa stal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie, ale nedošlo k naplneniu formálnych znakov skutkovej podstaty trestného činu sprenevery podľa § 248 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 a to po subjektívnej stránke.
 
Pre naplnenie formálnych znakov subjektívnej stránky skutkovej podstaty trestného činu sprenevery podľa § 248 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 sa vyžaduje, aby páchateľ konal vo forme úmyselného zavinenia, teda mal priamy alebo nepriamy úmysel (§ 4 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 ) spáchať daný čin, čo v konkrétnom prípade znamená, že páchateľ mal vedomosť o prisvojení si cudzej veci, ktorá mu bola zverená a spôsobení väčšej škody na cudzom majetku.

Preskúmaním spisového materiálu mám za to, že XXXXX nekonal v danom prípade s úmyselným zavinením tak, ako to predpokladá ustanovenie § 3 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 s odkazom na § 4 Trestného zákona účinného do 31.12.2005.  

Vykonaným dokazovaním sa nepodarilo preukázať, že si obv. XXXXX  úmyselne prisvojil finančnú čiastku vo výške 338 145,- Sk tak, ako to uvádza poškodený. Podľa výpovede poškodeného, tento mal žiadať od obvineného vyúčtovanie, pričom obvinený mu zo zálohy mal vrátiť čiastku vo výške 450 000,-Sk. Túto čiastku nepodložil relevantným podkladom resp. vyúčtovaním. Samotný poškodený v liste zo dňa 20.05.1998, ktorý adresoval  obvinenému a ktorý označil ako pokus o zmier uviedol, že podľa jeho odhadov mu obvinený dlhuje 450 000,-Sk. Obvinený odmietol v predmetnej veci vypovedať, avšak v spise je zdokumentované vyúčtovanie obvineného, adresované poškodenému zo dňa 25.05.1998, podľa ktorého rozdiel medzi skutočnými výdavkami a zloženou zálohou je 414 812,-Sk, pričom túto čiastku je práve poškodený povinný uhradiť obvinenému. 

Vyšetrovateľ PZ v čase začatia trestného stíhania a vznesenia obvinenia pri stanovení výšky škody vychádzal zo znaleckého posudku vypracovaného v predprípravnom konaní súdnym znalcom XXXXX. V závere znaleckého posudku je konštatované, že cena za vykonané práce, cena za spotrebovaný materiál a za materiál na zásobe je vypočítaná v sume 461 855,-Sk a preto je XXXXX povinný vrátiť zo zálohy 800 000,-Sk poškodenému sumu 338 145,-Sk. Predmetný znalecký posudok použil poškodený ako dôkaz v civilnom konaní vedenom na Okresnom súde Malacky pod sp. zn. XXXXX proti obvinenému ako odporcovi v I. rade a XXXXX ako odporcovi v II. rade, ktorí boli zastúpení opatrovníčkou, o zaplatenie 338 145,-Sk s príslušenstvom. Súd vyhovel návrhu poškodeného (navrhovateľa v I. rade) a vydal právoplatný rozsudok, ktorým zaviazal obvineného (odporcu v I. rade) zaplatiť poškodenému (navrhovateľovi v I. rade)  338 145,-Sk s úrokom z omeškania. Z rozsudku však vyplýva aj tá skutočnosť, že súd ustálil skutkový stav a následne vo veci rozhodol iba na základe dôkazov predložených poškodeným ( ako navrhovateľom v I. rade), keďže obvinený (ako odporca v I. rade) bol v konaní zastúpený opatrovníčkou.

K predmetnému znaleckému posudku, na ktorý možno prihliadať ako na listinný dôkaz, keďže bol získaný v predprípravnom konaní, dodávam, že sumu uvádzanú ako rozdiel medzi cenou za vykonané práce, cenou za spotrebovaný materiál a za materiál na zásobe a zloženou zálohou v neprospech obvineného vo výške 338 145,-Sk je potrebné vyhodnotiť ako nadhodnotenú. Znalec totiž na ťarchu obvineného vykonal napríklad odpočet za nekvalitne vykonanú prácu vo výške 27 092,-Sk a v jeho prospech zasa nevyčíslil a ani nezapočítal vykonané búracie práce, či materiál ako drevené laty či nepotrebné tehly, ktoré boli dodané vo väčšom množstve resp. boli nepoužiteľné podľa projektu a mali byť vrátené dodávateľovi v rámci reklamácie. V neposlednom rade znalec vychádzal z noriem ocenia domu - ČSN 734055 a nezohľadňoval ústne dohodnutú cenu za dielo, ktorá nemusí kopírovať ceny podľa noriem.

	V spisovom materiáli je taktiež zdokumentovaný stavebný denník obsahujúci rozpis prác vykonávaných na stavbe poškodeného v období od 17.02.1998 do 19.05.1998, pričom posledným dňom obvinený zastavil stavebnú činnosť do času vyriešenia finančných záležitostí. K doriešeniu vzájomných finančných požiadaviek medzi poškodeným a obvineným však nedošlo.

	Zabezpečený bol aj listinný dôkaz a to cenová kalkulácia - rozpočet na stavbu vypracovaný XXXXX, odborne spôsobilou osobou vo výstavbe, zo dňa 15.03.1998 na sumu 2 772 000,-Sk. 

	Je teda zrejmé, že medzi obvineným a poškodeným bola ústne uzavretá zmluva o dielo, na základe ktorej obvinený vykonával v období od 17.02.1998 do 19.05.1998 stavebné práce v rozsahu zaznamenanom v stavebnom denníku. Stavebné práce realizoval prostredníctvom zabezpečených robotníkov, okrem iných aj svedkom XXXXX, ktorý sa vo svojej výpovedi vyjadril k tomu, že mu obvinený vyplatil odmenu za prácu. Po zastavení stavebných prác dňa 19.05.1998 zostal na stavbe ďalší stavebný materiál. Poškodený poskytol obvinenému ako preddavok na cenu za dielo sumu 800 000,-Sk a požadoval od obvineného vyúčtovanie, pričom obvinený listom zo dňa 25.05.1998 oznámil vyúčtovanie, podľa ktorého mu má poškodený uhradiť sumu 414 812,-Sk.

	Prihliadnuc na takto ustálený skutkový stav som toho názoru, že medzi poškodeným a obvineným došlo k sporu ohľadne vzájomných záväzkov vyplývajúcich zo zmluvy o dielo týkajúcich sa vyúčtovania vyplatenej zálohy a hodnoty reálne vykonaných stavebných prác vrátane dodaného stavebného materiálu, ktorý je potrebné riešiť v rámci civilného konania, k čomu aj došlo a nie ustanoveniami o trestnoprávnej zodpovednosti. 

V tomto prípade ide o uznávaný princíp právneho štátu, a to že prostriedky trestnej represie ako prostriedku „ultima ratio“, majú byť použité až vtedy ak iná ochrana spoločenských vzťahov je neúčinná, teda trestné právo je potrebné považovať za krajný prostriedok ochrany spoločnosti a vybraných spoločenských vzťahov. Základným účelom trestného práva je ochrana spoločnosti pred kriminalitou, a to predovšetkým prostredníctvom postihu trestných činov, ktoré sú považované za protiprávne činy, ktoré Trestný zákon označuje za trestné, a ktoré vykazujú znaky uvedené v Trestnom zákone, čo v danom prípade nebolo naplnené.

Z uvedeného vyplýva, že Trestné právo a trestnoprávnu kvalifikáciu určitého konania ako trestného činu, ktorá má súkromnoprávny základ, je potrebné považovať za krajný právny prostriedok, ktorý má z hľadiska základných spoločenských hodnôt predovšetkým celospoločenský význam. Zásadne ale nemôže slúžiť ako prostriedok nahradzujúci ochranu práv a právnych záujmov jednotlivca v oblasti súkromno-právnych vzťahov a obchodno-právnych vzťahov, kde závisí predovšetkým na individuálnej aktivite jednotlivca, aby strážil svoje práva, ktorým súdna moc poskytuje prostredníctvom občianskeho a obchodného práva ochranu. Je neprijateľné, aby túto ochranu aktívne preberali orgány činné v trestnom konaní, ktorých úlohou je ochrana prevažne celospoločenských hodnôt a nie priamo subjektívnych práv jednotlivca, ktoré svojou povahou spočívajú v súkromnoprávnej sfére. V právnom štáte je neprípustné, aby prostriedky trestnej represie slúžili na uspokojovanie subjektívnych práv súkromno-právnej povahy, ak nie sú zároveň splnené všetky predpoklady trestno-právnej zodpovednosti. 

Vzhľadom k uvedenému so toho názoru, že v konaní XXXXX nedošlo k úmyselnému zavineniu, tak ako vyžadujú ustanovenia § 3 ods. 1, ods. 3 a § 4 Trestného zákona účinného do 31.12.2005, čím nie je naplnený obligatórny znak prečinu sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona po subjektívnej stránke.

Taktiež preskúmaním spisového materiálu som nezistila, že by obvinený XXXXX svojím konaním naplnil skutkovú podstatu iného trestného činu uvedeného v Trestnom zákone.

	S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je konštatované vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Hildegarda Vojtková
prokurátorka