Okresná prokuratúra Čadca 
Slovenských dobrovoľníkov 2749/12 A, 022 74 Čadca 4 	

Sp. zn. : Pv 181/13/5502	Čadca, 20.2.2014
EEČ : 2-37-39-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Čadca
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresný úrad, odbor všeobecnej vnútornej správy, Čadca

dňa 05.05.2012 v čase okolo 21.00 h, v obývačke, v XXXXX v obci XXXXX, okres XXXXX, fyzicky napadol XXXXX tak, že ho nečakane trikrát udrel zovretou päsťou do tváre na ľavú stranu do spánkovej časti, následkom čoho sa XXXXX ocitol na zemi, kde ho XXXXX niekoľkokrát udieral päsťami do rebier, pričom pri udieraní kričal slová: ,, ty sviňo ja tě zabiju,,  čím mu spôsobil narazenie hrudníka vľavo, s dobou liečby a PN v trvaní 27 dní, 

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka OO PZ v Turzovke pod sp. zn. ČVS:ORP-75/TU-CA-2013 zo dňa 14.02.2013 bolo podľa § 199 odsek 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX pre prečin ublíženia na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona a pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1 Trestného zákona, na tom skutkovom základe ako je uvedené vo výrokovej časti predmetného uznesenia.

     Trestné konanie sa viedlo na podklade trestného oznámenia XXXXX, ktorý  v trestnom oznámení uviedol v podstate tie skutočnosti, ktoré sú uvedené v skutku, ako aj na základe lekárskeho vyjadrenia ošetrujúceho lekára. 

     Obvinený XXXXX vo výpovedi uviedol, že dňa 05.05.2012 bol v rodičovskom dome od rodičov XXXXX, s ktorou má dieťa dcéru XXXXX má 16 mesiacov. S XXXXX žil ako druh a družka 9 alebo 10 rokov. Ona ho požiadala, že chce dať na internet fotku. On ju odfotil na mobil a šiel ju dať na internet. Išlo o jeho mobilný telefón, ktorý používala XXXXX. Keď to urobil a odchádzal, tak sa na telefóne zobrazili správy. Bolo to veľa správ od XXXXX. Tento telefón zobrazuje i začiatky správ, takže sa správa nemusí otvárať. V tých začiatkoch správ bolo zrejmé, že jej XXXXX píše, že ju miluje. Že sa s ňou chce sprchovať, a že už skoro sa tých dvoch príživníkov zbaví. Nato ho XXXXX oslovila, že čo robím s tým telefónom. Opýtal sa jej, že čo to má znamenať. Ona mu povedala, že len nakŕmi malú a vysvetlí mi to. Povedal jej, že si to ide vysvetliť s XXXXX. Ona mu vravela, že tam nemá chodiť, ale on tam išiel. XXXXX je v susedstve domu XXXXX. Prišiel tam, zazvonil a otvorila mi XXXXX.  Bolo už večer, tma. Spýtala sa ho, či  ide ďalej dnu. Vošiel do domu a povedal jej, že jej manžel vypisuje mojej babe, že ju miluje. Chcel jej to aj ukázať na telefóne, no ale to sa zbehlo tak rýchlo. Išiel za XXXXX do obývačky. Keď prišiel do dverí, sedel na sedačke, nohy mal vyložene na sedačke a fajčil. Vedľa neho sedeli jeho dve deti. Povedal mu čau, čo ty tu, načo na neho začal kričať, prečo si vypisuje s mojou ženou, že ju ľúbi, keďže vie že mám mesiac staré dieťa. Medzi tým tam prišla XXXXX. Keďže som na XXXXX kričal, ona obe deti zobrala von, že to nemusia počúvať. Pán XXXXX sa mu vysmial do tváre. Načo mu strelil facku na tvár. On sa chcel postaviť, tak ho chytil za ľavú ruku, a keďže on sedel ako sedel, tak tým pádom sa pošmykol na zem. Tým pádom narazil telom do stolíku, čím ho posunul a spadol na zem medzi sedačku a ten stolík. V tom tam pribehla XXXXX, a začala kričať že čo mu robím. Ja som vtedy stál nad ležiacim XXXXX a stále som ho držal za ľavú ruku. On jej nato povedal, že mu nič nerobím. Ona povedala že ho mám pustiť, ja som ho pustil. XXXXX sa zdvihol zo zeme, zobral pivo zo zeme, ktoré sa rozlialo bolo to plechovkové pivo. Spolu sme dali stolík do pôvodnej polohy, ja som si sadol do kresla pod okno, kde som sedával pri návštevách. XXXXX odišiel do kúpeľne, opláchol si tvár a prišiel nazad a sadol si na gauč. Tam som mu potom vyčítal, že to nemá v hlave všetko v poriadku, že má 7 detí, že moju dcéru pripravil o otca. Vyčítanie bolo v tom zmysle, že rozbil dve rodiny, že či sa takto správa kresťan, veriaci. Počas tohto čo som mu toto vravel prišla do obývačky p. XXXXX sadla si vedľa manžela. Takto som mu to tam vyčítal asi 15 minút. Chcel som až sa aj on k tomu vyjadrí. On mi nato povedal, že je chodím k jeho žene na kávu. Ja som mu povedal, že nehovorím ani nevypisujem, že ju milujem, a prečo mi nepovedal že mu to vadí že chodím na kávu. Potom sa XXXXX zodvihol a doniesol mi pivo. Pil som to pivo a ďalej som chcel aby mi to vysvetlil, aby sa vyjadril, čo bude ďalej. Že či budú spolu s XXXXX. Toto celé trvalo asi pol hodinku. Jedine čo sa XXXXX vyjadril že to ukáže čas. Opýtal som sa ho či mu niečo je, či chce zavolať sanitku alebo policajtov. On povedal, že nie že je v pohode. Načo ja som sa zodvihol a povedal som mu že to beriem za uzavretú vec. Odišiel som. Za mnou sa zdvihla aj XXXXX a odišli sme spolu do domu jej rodičov. Iným spôsobom som ho fyzicky nenapadol, ak mal narazený hrudník, mohol si to spôsobiť nárazom o hranu stolíka, keď sa zošmykol na zem, ale počas toho ako som sa s ním rozprával až do môjho odchodu sa nesťažoval na žiadne zranenie. Taktiež sa mu nevyhrážal zabitím. Pokiaľ ide o moje vzťahy z XXXXX a jeho rodinou tieto boli veľmi dobré nadštandardne. Vzájomne sme sa navštevovali ale viac som chodil s XXXXX na návštevu k XXXXX ako oni do domu rodičov XXXXX. V garáži pri dome XXXXX som dokonca opravoval aj svoje auto. Robil som pre rodinu XXXXX nákupy v zahraničí. Nie je pravda že by som mu chodil za jeho ženou 2 roky. Nemal som s ňou žiadny vzťah. Pokiaľ ide o uplatnenú škodu XXXXX nie som ochotný mu zaplatiť škodu ako si ju uplatnil pri výsluchu dňa 17.06.2013. Konaním ktorého som sa dopustil voči XXXXX som mu nemohol spôsobiť zranenie hrudníka ani také zranenie na ktoré by bol práceneschopný. Ľutujem svojho konania, nemal som sa tak správať. XXXXX sa za svoje konanie ospravedlňujem a žiadam, aby vec bola posudzovaná ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu. Nemal som úmysel XXXXX ublížiť na zdraví. 

     Svedok - poškodený XXXXX vo svojej výpovedi uviedol: „dňa 05.05.2012 vo večerných hodinách, okolo 21.00 hod. som bol osprchovaný, mal som otvorené pivo a pozeral som zo synom XXXXX a dcéru XXXXX televíziu. Taktiež tam v miestnosti sedela manželka XXXXX. Televíziu sme pozerali v obývačke v rodinnom dome XXXXX. V tom zazvonil zvonček na dome, manželka sa postavila a opýtala sa ma či niekoho čakám. Túto otázku mi položila vôbec prvýkrát za 10 rokov spoločného života. Ja som jej nato odpovedal, že nie nečakám nikoho. Nato išla ku dverám, bola tam nejakých 10 minút, ja som medzitým z deťmi sledoval televíziu. V obývačke bolo tma iba svetlo od televízora. Zhruba po tých 10 minútach som len zacítil uder päsťou do spánku a následne ďalší a asi zo tri, následkom toho som sa vyvalil na zem. Tam som sa schúlil, dal som hlavu pod stôl, rukami som si prikryl tvár, Na zemi som dostával naďalej údery, pričom ten kto ma udieral vykrikoval slová. „ty sviňo ja ťe zabijú“, čo zopakoval asi dvakrát. Táto osoba ma udierala päsťou do spánku, do ucha, do líca a do rebier. Medzitým prišla manželka, ktorá bez slova rozsvietila svetlo v miestnosti, vtedy som spoznal, že to je sused XXXXX. Manželka nato zobrala deti XXXXX a zostala s nimi na chodbe. Mlátil ma vlastne dovtedy pokiaľ neprišla jeho priateľka XXXXX, ktorá ho zastavila a zabránila mu v ďalšom napádaní. Zabránila mu tak, že po ňom skričala a chytila ho a odtiahla odo mňa. Ja som sa následne postavil s bolesťami a zostal som z tohto v hlbokom šoku. Išiel som do kúpeľne tam mi išla z ucha krv, tam som si to ošetril, vodou som si to umyl. Zobral som si uterák. XXXXX tam ešte čosi vykrikovala. Prišiel som do obývačky nazad sadol som a zostal som sedieť. Keď som tam prišiel začal tam niečo XXXXX vykrikovať  tom znení, že psychická nevera je horšia ako fyzická. Nato mu položil otázku, že prečo chodí ku mojej manželke už 2 roky, keď nie som doma. Nato mi neodpovedal a odišiel aj XXXXX preč. Tento fyzický konflikt trval 3 - 4 minúty, pokiaľ neprišla XXXXX. K zraneniam som mal opuchnutú ľavú stranu tváre, spánok, líce, natrhnuté ucho, a bolel má bok ľavé rebrá. Cele toto trestné oznámenie je iniciované na základe manželky XXXXX, ktorá dokonca zmanipulovala aj moju rodinu, krstnú mojich detí XXXXX a XXXXX, ktorý už taktiež na mňa vykrikovali že prečo som to neudal, takže na základe toho som to udal, nakoľko som to už nemohol počúvať. Ako poškodený si uplatňujem škodu titulom bolestného vo výške 314,40 € v zmysle znaleckého posudku MUDr. Trgiňu. Titulom vypracovaného znaleckého posudku MUDr. Trgiňu vo výške 189,66,-€. Titulom ušlej mzdy vo výške 600,-€ - za mesiac PN.  Na otázky obhajcu uviedol, že do 05.05.2012  boli vzťahy medzi nimi normálne, on prišiel napr. na pivo ku mne, ešte v tom týždni sme spolu vozili seno. Okrem ty sviňo, ja te zabijú nehovoril nič. V obvyklom spôsobe života som bol obmedzený tým, že som nemohol dvíhať žiadne ťažšie predmety, ktoré vážili viac ako 2 kg., strašne ma boleli rebrá, a bolesť ma tlačila z ľavej ruky do rebier. V tom čase som mal prácu takú že som mal 4 pomocníkov, kde sme v XXXXX rozoberali humno a ja som len posedával. Problémy som mal aj šoférovať auto. Taktiež som sa mal problém otočiť v posteli.  Na PN som išiel od pondelka od 14.05.2012. Celý týždeň som takto robil. Od toho 14.05.2012  som išiel preto na PN, nakoľko už som musel pracovať s motorovú pílu a ja som ju nebol schopný naštartovať. Nespadol som na zem, ani som sa nebuchol o konferenčný stolík. Trestné oznámenie som podal na základe manželky a mojej rodiny, ktorú zmanipulovala voči mne, ďalej na základe toho, že sa naďalej stretávala s XXXXX, a na základe toho som to podal až 16.01.2013 nakoľko tá obava trvá doteraz.  Podal som v decembri 2013 návrh na rozvod.

    Svedkyňa XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že dňa 05.05.2012 okolo 20.30 hod. som pozerala v mieste trvalého bydliska televízor. Sedeli sme v obývačke boli tam ja, moja dcéra XXXXX, na sedačke sedel môj manžel XXXXX, s malým XXXXX, a s malou XXXXX. V tom zazvonil zvonček a ja som sa manžela opýtala, či niekoho čaká, nakoľko bol osprchovaný. On mi odpovedal, že nie. Tak nato som ja išla otvoriť dvere a deti sa zostali dívať na televízor aj s manželom. Ja som otvorila vchodové dvere a ako som otvorila dvere som zistila, že tam stojí XXXXX. Tak som mu povedala,, čau ideš ďalej,,. On nato vytiahol z kapsy telefón a namačkal mi SMS a povedal mi, že vieš s kým ťa podvádza tvoj chlap? Dal mi tú SMS prečítať, v nej bolo niečo o osprchovaní. Ja som túto SMS nestihla prečítať celú. XXXXX telefón schoval do vrecka a išiel dovnútra. XXXXX išiel smerom do obývačky. Ja som zavrela vchodové dvere a išla som za ním. Keď som prišla do obývačky, videla som ako XXXXX stojí na mojím manželom, ako keby ho chcel oblapiť rukami a kričal na manžela slová: „že ty mi chodíš za mojou babou alebo ženou“. Ja ako som to videla, tak som brala deti z obývačky von. Ja som deti vytiahla von na chodbu, ťahala som ich za ruky. Keď som bola už na chodbe v tej chvíli prišla XXXXX, ktorá okolo mňa prebehla, rovno do obývačky. Ona si sama vchodové dvere otvorila. To čo sa potom udialo v obývačke som nevidela, nakoľko som deti zobrala pred chalupu. Nakoľko boli okná domu otvorené, tak som počula krik, že XXXXX nadáva nielen jemu ale aj XXXXX. Nadával im v takom zmysle, že na adresu môjho manžela kričal, či sa nehanbí, že sa robí svätuškár, každú nedeľu chodí do kostola, že sa má isť pomodliť, zato čo spravil. Na adresu XXXXX tam kričal, že už ho raz podviedla na začiatku vzťahu, ona mu hovorila, to si so mnou zostať nemusel, potom je XXXXX vykričal, že už chápe prečo sa ním rozišla, že už má druhého chlapa a ona nato, že to už nie je pravda, lebo že XXXXX je stále ženatý. Keď krik ustál, ja som sa vrátila do domu aj s deťmi, dala som im večeru a deti som dala spať. Išla som do obývačky. Muž tam sedel na gauči, v kresle pod oknom sedel XXXXX  a XXXXX najskôr stála pri nich a potom si sadla kresla oproti XXXXX. Ja som si sadla na sedačku vedľa manžela. Ja som sa opýtala manžela ako to ďalej mienia robiť. Môj manžela povedal, že však XXXXX k nám chodil na kávu, že ja mám s ním vzťah s XXXXX. Mne povedala XXXXX, že keby ona vedela, že má jej chlap druhú tak sa zbalí a odíde. Môj manžel ponúkol XXXXX pivom, taktiež núkal aj XXXXX, ale tá nechcela nič. XXXXX si pivo dal. Po tomto konflikte sme spolu takto sedeli v obývačke asi pol hodinu a XXXXX mu povedal, že ak chce nech si zavolá políciu a záchranku. Nato môj manžel kývol rukou. Po tomto spolu XXXXX aj s XXXXX od nás odišli. Keď odišli manžel mi nehovoril, žeby mu XXXXX ublížil na zdraví, nesťažoval sa žeby ho niečo bolelo. Taktiež som na ňom nevidela, žeby mal nejaké zranenie. Môj manžel odišiel zo spoločnej domácnosti dňa 15.05.2012 a už sa viac nevrátil. Len navštevuje detí. Chcem ešte uviesť, že môj manžel pred odchodom zo spoločnej domácnosti pracoval na stavbe u jeho sestry na chalupe. Viem, že tam kopal s pracovným strojom - Belorusom a taktiež viem, že chodil kontrolovať stromky do lesa po 15.05.2012. Ja som nevidela, žeby XXXXX napadol fyzicky môjho manžela v obývačke. Taktiež som nepočula, žeby sa XXXXX môjmu manželovi vyhrážal, že ho zabije, pritom okná boli otvorené tak v obývačke ako aj v kuchyni a rozhodne by som počula, keby sa mu vyhrážal zabitím. XXXXX sa môjho manžela pýtala, že či je v poriadku, on odpovedal, že áno, že je v pohode. Pokiaľ ide o XXXXX a XXXXX tak sme susedia, do uvedeného konfliktu chodili k nám na návštevu, tiež aj môj manžel chodil k ním. Boli sme veľmi dobrý známy, naše vzťahy boli dobré, vzájomne sme si pomáhali pri prácach na dome. 
      
     Svedkyňa XXXXX uviedla, že XXXXX je otec mojej dcéry - XXXXX. Je to môj bývalý druh. V ten deň som sa nachádzala doma u mojich rodičov v rodičovskom dome. Bol tam XXXXX, ja, moja matka, otec. Ku večeru si XXXXX zobral môj mobilný telefón. Chcel mi stiahnuť fotku. Išiel s ním do haly a keď som išla za ním, nakoľko ho chvíľu nebolo, tak som ho zbadala už vonku na dvore. Ja som mu povedala, že čo sa deje, nech mi ten telefón dá. On mi ho vlastne nedal a začal si tam v mojom telefóne študovať. Ďalej mi povedal, že tam mám nejaké SMS, že mám niečo zo susedom XXXXX. Nato som mu vravela, že to nie je pravda. To mu nestačilo a išiel k susedom XXXXX. Ja som mu hovorila, až tam nechodí, ale on tam išiel. Ja som išla do domu k malej XXXXX, nakoľko mala akurát nachystanú večeru. Poprosila som svoju matku, nech ju nakŕmi, nech jej dá večeru, nech ju postráži, a išla som aj ja k susedom XXXXX. Prišla som k našej bránke a už som počula, nakoľko v obývačke mali otvorené okno, ako tam kričí XXXXX na suseda XXXXX. XXXXX susedovi nejakým spôsobom nadával, ale neviem čo. Od našej bránky som sa tým pádom rozbehla k ich domu, otvorila som vchodové dvere do prvej chodby otvorila som vchodové dvere do druhej chody, na chodbe stála manželka suseda XXXXX a pozerala ako XXXXX bije suseda - XXXXX. Vošla som teda do tej obývačky, XXXXX ležal na zemi a XXXXX nad ním kľačal a ľavou rukou ho držal a pravou ho bil. Teda udieral ho päsťou do oblasti hlavy. Nato som XXXXX zo suseda XXXXX strhla. Nato sme sa všetci postavili a XXXXX sa išiel do kúpeľne umyť, nakoľko mu ucho krvácalo. Ja som tam v obývačke stále stála, XXXXX tam stále nadával. Nadával v podstate všetkým. Vykrikoval slová kurva, kokot. Tam sme sa zdržali asi 15 minút a potom XXXXX odišiel a ja som išla za ním, nazad domov. Tých 15 minút čo sme tam boli tam XXXXX stále nadával na adresu moju a suseda XXXXX. Zasa chcem podotknúť, že XXXXX manželka sa na tú bitku pozerala z chodby, ale nič proti tomu neurobila. Tá bitka skončila prakticky keď som tam ja prišla, nakoľko ja som XXXXX z XXXXX strhla. Tam ako bol stolík, ležal XXXXX na zemi na chrbte, nohy mal pri sedačke šikmo na sedačku s tým, že hlavu mal na mieste kde bol stolík, ktorý však bol odsunutý bokom. Dá sa povedať že som videla jeden úder a keď ho chcel udrieť druhýkrát, tak som na neho skočila ako kľačal na zemi. Pravou nohou kľačal na zemi a ľavú mal dozadu vysunutú.

     Do konania bol pribratý znalec z odboru zdravotníctva MUDr. František Hrbáň, ktorý v posudku uviedol, že podľa zdravotnej dokumentácie poškodený utrpel pomliaždenie ľavej strany hrudníka v oblasti dolných rebier v prednej pazuchovej časti. Takto stanovená diagnóza svojim významom nebola správna, pretože nešlo o čerstvý úraz, ale o starší úraz a to o 9 dní. Prvotné vyšetrenie bolo skutočne až dňa 14.05.2012 o 18,10 h. Pri tomto neboli zistené žiadne ďalšie poranenia. Pokiaľ ide o mechanizmus vzniku zranenia, tento môže byť priamy, alebo aj nepriamy. Mohol to však byť aj tupý úder päsťou. Obvyklá liečba takéhoto zranenia je 7 dní a práceneschopnosť stanovená ošetrujúcim lekárom nezodpovedá dĺžke liečby a je neprimeraná a nadhodnotená. Keďže poranenie nebolo objektivizované ihneď po jeho vzniku, ale lekárske vyšetrenie bolo až po 9 dňoch, nemožno ho ani obodovať.

    Svedok - poškodený XXXXX si dal vypracovať znalecký posudok znalcom z odboru zdravotníctva - MUDr. Jozef Trgiňa, ktorý vo svojom posudku uviedol, že zranenie (tak ako bolo popísané v predchádzajúcom posudku) si vyžaduje práceneschopnosť v trvaní 10 -14 dní.

    Následne bol vypočutý znalec MUDr. František Hrbáň, ktorý uviedol: „Pri vypracovaní znaleckého posudku som vychádzal z dostupnej zdravotnej dokumentácie poškodeného vedenej v súvislosti s udávaným úrazom. Poškodený bol vyšetrený prvý krát dňa 14.05.2012 o 18.10 hod. na UPS úrazovej ambulancie Kysuckej nemocnici s poliklinikou Čadca, kde udal, že v sobotu spadol na ľavý hrudník ( pred 9 dňami)/. Pri zápisnici 29.01.2013 o doplnení trestného oznámenia uviedol, že mal opuchnutú ľavú časť tváre, mal preseknuté ucho, išla mu s tejto rany krv a bolela ho ľavá ruka a ľavý bok, ale tieto ním uvádzané poranenia neboli objektivizované lekárskym vyšetrením dňa 14.05.2012 a neuvádzajú sa ani v zdravotnej dokumentácii pri ďalších kontrolách na chirurgickej ambulancii v dňoch 21.05, 28.05, a 04.06.2012,  čiže tieto ním uvádzané dodatočné poranenia nemožno akceptovať, keď neboli objektivizované lekárom. Čo sa týka charakteru poranenia objektivizovaného pri lekárskom vyšetrení, trvám na tom čo som uviedol v znaleckom posudku, že sa jednalo o ľahké pomliaždenie hrudnej steny v ľavo v oblasti dolných rebier prednej pazuchovej čiare cca 10 - 11 rebro. Pri vyšetrení za 9 dní od úrazu pri ťažkom pomliaždení hrudnej steny by mali byť prítomné zbytky vonkajších známok poranenia ( krvná podliatina, opuch mäkkých častí). Ak by sa bolo jednalo o pomliaždenie hrudníka ťažšieho stupňa poškodený by rozhodne vyhľadal lekárske vyšetrenie v deň úrazu, alebo istotne na druhý deň po úraze, najmä pre veľké bolesti hrudníka v mieste poranenia, ktoré by mu výrazne sťažovali dýchanie a pohyb čo by ho výrazne obmedzovalo v jeho činnosti nemohol by spávať, nemohol by kašlať, smiať sa, toto všetko by mu zhoršovalo jeho zdravotný stav a nútilo vyhľadať lekársku pomoc. Vzhľadom k uvedeným skutočnostiam zotrvávam na svojom stanovisku uvedeného znaleckého posudku, že sa jednalo o ľahké pomliaždenie hrudnej steny, nemalo známky klinické ani objektívne ťažkého pomliaždenia hrudníka. V zdravotnej dokumentácii nebola zdokumentovaná prakticky žiadna liečba uvedeného zranenia, doporučený len kľud. Pri stanovení mechanizmu úrazu som vychádzal zo zdravotnej dokumentácie vyšetrenia poškodeného t.j. 14.05.2012 kde lekár uvádza diagnózu pomliaždenie ľavej časti hrudníka v oblasti dolných rebier prednej pazuchovej čiare, ktorú som opravil na stav po pomliaždení, pretože tento úraz vznikol 9 dní pred týmto vyšetrením, čiže išlo o poranenie staršieho pôvodu. Čo sa týka mechanizmu vzniku tohto poranenia, najskôr poškodený pri vyšetrení 14.05.2012 uviedol, že spadol na hrudník v ľavo ale v zápisnici o doplnení trestného oznámenia zo dňa 29.01.2013 uviedol: .... že ležal na zemi, tak ma udieral päsťami do rebier, preto som sa priklonil k tomu že toto poranenie bolo spôsobené tupím úderom päste. Pri tomto vyjadrení už poškodený neuviedol taký mechanizmus ako pri lekárskom vyšetrení. Podľa výpovede XXXXX zo dňa 04.07.2013 z ktorej popisuje ako sa mal poškodený dostať na zem z gauča.. ja som mu streli facku na tvár, on sa chcel postaviť ..... keďže on sedel ako sedel pošmykol sa na zem, tým pádom narazil telom do stolíku, čím ho posunul a spadol na zem medzi sedačku a ten stolík.... Na základe uvedeného nemožno vylúčiť, že k poraneniu poškodeného došlo aj týmto mechanizmom, keď pri páde narazil hrudníkom na stolík. Aj z výpovede XXXXX zo dňa 17.05.2013 vyplýva, že stolík bol odsunutý bokom. V znaleckom posudku som sa vyjadril aj k práceneschopnosti na strane 7 - 8 , kde som uviedol, že práceneschopnosť stanovená od 15.05 do 10.06. 2012 nemala objektívne príčiny v zdravotnom stave poškodeného a po uplynutí deviatych dní od úrazu už nebola ani potrebná. Dobu práceneschopnosti ktorú som stanovil na typ poranenia poškodeného ak by bola vystavená bezprostrednom období po úraze na uvedený typ poranenia pri objektívnych klinických príznakoch poranenia by mala trvanie do 6 dní, neprekročila by túto dobu. Bolesť by postupne ustupovala aj bez liečby. Lekár by túto práceneschopnosť vystavoval najmä na základe subjektívnych ťažkostí pacienta, ktorá sa však lekárskym vyšetrením nedá objektivizovať a vzhľadom v profesii poškodeného - údržbár, by pri výkone svojho povolania potreboval telesný kľud v takomto prípade sa práceneschopnosť zvyčajne vystavuje.“ 

     Obvinenému XXXXX je kladené za vinu spáchanie prečinu ublíženia na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona a prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1 Trestného zákona.

     Prečinu ublíženia na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona sa dopustí ten, kto inému úmyselne ublíži na zdraví. Podľa § 123 odsek 2 Trestného zákona ublížením na zdraví sa na účely tohto zákona rozumie také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného. Touto dobou je v zmysle praxe doba v trvaní najmenej 7 dní.

     Z dokazovania je zrejmé, že zranenie, ktoré bolo spôsobené poškodenému bolo stanovené na základe vyšetrenia vykonaného až 9 dní po jeho vzniku. Z tohto dôvodu nemožno presne verifikovať jeho úplnú presnosť, ako aj adekvátne stanoviť dĺžku nutnej liečby, či práceneschopnosti. Z tohto dôvodu je preto potrebné v pochybnostiach vychádzať v prospech obvineného a stanoviť túto dĺžku v trvaní do 6 dní, z čoho je zrejmé, že nie je preukázané naplnenie základného znaku tohto prečinu a to spôsobenie ublíženia na zdraví tak, ako to má na mysli ustanovenie § 123 odsek 2 Trestného zákona a teda nemožno skutok kvalifikovať ako prečin ublíženia na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona. Taktiež sú v tomto, vzhľadom na dokazovanie aj pochybnosti o mechanizme vzniku jediného preukázaného zranenia a nie je vylúčený ani úder na iný tupý predmet pádom. 

    Prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1 Trestného zákona sa dopustí ten, kto a inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu. Uvedené ustanovenie Trestného zákona postihuje konanie páchateľa, ktorý vedome a účelovo prezentuje verbálne vyhrážky ,ktoré adresuje konkrétnym osobám. Vyhrážanie pritom musí byť spôsobilé vzbudiť u poškodeného dôvodnú obavu, t. j. vyšší stupeň tiesnivého pocitu z toho, čím je mu vyhrážané. Dôvodná obava nemusí vzniknúť, postačuje možnosť vzniku takejto obavy. Pri posudzovaní otázky, či je vyhrážanie spôsobilé vzbudiť v inom dôvodnú obavu, treba brať do úvahy najmä povahu vyhrážky, fyzické a charakterové vlastnosti páchateľa v porovnaní s fyzickými a charakterovými vlastnosťami poškodeného, ich vzájomný vzťah, ako sa páchateľ správal počas vyhrážania, či mal v rukách nejaké predmety, najmä zbrane a pod. Treba posúdiť verbálny prejav páchateľa z hľadiska toho, či tento mohol vyvolať dôvodnú obavu, t.j. tiesnivý pocit z možnej realizácie vyrieknutej hrozby. Na podklade výpovede poškodeného, svedkov a okolností za ktorých boli vyrieknuté možno konštatovať, že v čase skutkov toto mohlo čiastočne vyvolať dôvodnú obavu, avšak konanie páchateľa v tomto konkrétnom prípade, jeho verbálny prejav treba tiež vyhodnotiť z hľadiska situácie, za ktorej slová vyriekol a s prihliadnutím na jeho pohnútku a okolnosti a následky. Preto ďalej poukazujem na ustanovenie § 10 odsek 2 Trestného zákona, podľa ktorého nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

     V tomto konkrétnom prípade je zrejmé, že obvinený spáchal skutok v čase vzťahovej krízy, kedy možno prejavy, i z dôvodu predpokladanej zvýšenej žiarlivosti považovať za spôsob ovládnutia tejto situácie, kedy vyhrotené vzťahy prechádzajú do extrémov a menej ovládateľného spôsobu komunikácie a to až do jej maximálneho vyhrotenia formou žiarlivostných scén a nereálnych vyhrážok, a ide skôr spravidla o ojedinelý exces z normy bežného správania a nie o bežnú záležitosť, ktorá by vyúsťovala do trvalého nebezpečenstva hrozby. S poukazom na tieto okolnosti a s poukazom na citované ustanovenie § 10 odsek 2 Trestného zákona nie je primerané kvalifikovať konanie obvineného ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1 Trestného zákona. 

     S poukazom na vyššie uvedené okolnosti, s prihliadnutím na výpovede poškodeného, obvineného a ostatných svedkov, možno skôr jeho konanie posúdiť ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch, kde tohto priestupku sa dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním. Presná kvalifikácia priestupku, jeho posúdenie a prípadné vyvodenie zodpovednosti je však už plne v kompetencii príslušného orgánu.

     Podľa § 214 ods. 1 Tr. por. prokurátor, alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

     Vzhľadom na uvedené som rozhodol tak, ako je popísané vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Miloš Kováč
prokurátor