Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 3 Pv 555/12/5506	Martin, 8.4.2014
EEČ : 2-40-117-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Porušovanie domovej slobody podľa § 194 odsek 1, odsek 3 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu XXXXX, Odboru všeobecnej vnútornej správy 

03. 10. 2012 v XXXXX, okres XXXXX, obvinený vošiel do tam sa nachádzajúceho rodinného domu č. XXXXX ktorého vlastníkmi sú XXXXX, nar. XXXXX, a XXXXX, nar. XXXXX, (bývalí svokrovci obvineného) napriek tomu, že mal vlastníkmi uvedenej nehnuteľnosti zákaz vstupovať do nej, pričom prešiel do izby, kde začal brať rôzne dokumenty, na čo ho XXXXX, nar. XXXXX, (bývala manželka obvineného), vyzvala, aby z domu odišiel preč, čo obvinený neuposlúchol, pričom keď si XXXXX zobrala svoj mobilný telefón zn. HTC, bielej farby, lebo chcela privolať políciu, obvinený jej ho z ruky zobral, po čom ju opakovane udrel dlaňou ruky a sotil na zem, pričom keď sa XXXXX postavila a utekala preč, túto dobehol a niekoľkokrát ju udrel o dvere, na čo sa XXXXX presunula do inej miestnosti, kde za sebou zatvorila dvere, na ktorých obvinený rozbil sklenenú výplň čím spôsobil XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, okres XXXXX, poranenia z lekárskeho hľadiska hodnotené ako ľahké, vyžadujúce si práceneschopnosť v trvaní 3 až 5 dní, škodu odcudzením mobilného telefónu vo výške 180,--Eur, a poškodeným XXXXX, nar. XXXXX, a Eve Maršalovej, nar. XXXXX, obaja trvale bytom XXXXX, okres XXXXX, škodu poškodením sklenej výplne dverí vo výške 70,--Eur,   

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ PZ OKP OR PZ XXXXX uznesením sp. zn. XXXXX z XXXXX podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, pre zločin porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1, ods. 3 písm. a/ Tr. zák. a  pre prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. c/ Tr. zák., Tr. zák., ktorý sa mal stať na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som zistil, že konajúci policajt vykonal všetky dostupné dôkazy, potrebné  pre náležité zistenie skutkového stavu veci. 

	Obvinený vo svojej výpovedi 22. 07. 2013 uviedol, že nevedel o tom, že má zákaz vstupu do domu, kde býva jeho exmanželka, s ich spoločnými maloletými deťmi. Do uvedeného domu chodieval celkom bežne, pričom počas jeho návštev v dome bola prítomná len jeho bývalá manželka. Vzťah so svokrou (XXXXX) nemal dobrý. V inkriminovaný de¨ľ mu volala bývalá manželka XXXXX, že mu donesie ich deti do Martina, čo však neskôr zmenila s tým, že obvinený si ma pre ne prísť do XXXXX, k nej domov. Deti sú v striedavej starostlivosti jeho a XXXXX. Vylúčil, že by sa XXXXX dotkol, pri tejto návšteve. Chcel si z domu jeho bývalých svokrovcov zobrať svoje veci, ktoré tam ešte mal. Do domu ho pustila bývalá manželka, keď si bral veci začala jeho bývalá manželka po ňom kričať, aby vypadol z domu, že na neho zavolá políciu. Obvinený na to reagoval tak, že jej povedal, že si zoberie svoje veci a pôjde preč. Následne sa mu exmanželka postavila do cesty a chcela volať políciu, pričom v ruke držala svoj telefón, ktorý jej obvinený zobral s tým, že nie je dôvod volať políciu, že odchádza dobrovoľne preč. Telefón si strčil do vrecka. Exmanželku nenapadol, nie je agresívnej povahy, naopak ona mu bránila odísť preč, pričom keď sa jej vytrhol, tak spadla na zem, pretože ho predtým držala za tričko. Z jeho strany sa jednalo iba o obranu. Exmanželka má problémy so zrážanlivosťou krvi, veľmi ľahko sa jej tvoria modriny. Telefón jej zobrať nechcel, odniesol ho preč v strese so situácie, ktorá tam vznikla. Následne bol telefón vrátený poškodenej otcom obvineného. Jeho svokra mu nikdy nepovedala, že mu zrušila trvalý pobyt v jej dome, kde predtým spolu s exmanželkou a deťmi bývali. V lete roku 2012 bol v predmetnom dome niekoľkokrát, pričom bývalá manželka mu nikdy nepovedala, že už tam trvalý pobyt nemá. Spolužitie s bývalou manželkou hodnotil ako komplikované, nakoľko exmanželka nemala záujem sa starať o chod ich domácnosti, a starostlivosť o ich deti. Celé trestné konanie vníma ako snahu bývalej manželky získať ich spoločné deti do výlučnej starostlivosti. S deťmi má vzťah dobrý. 
	Pri konfrontácii s poškodenou XXXXX, dňa 23. 09. 2013, obvinený nad rámec jeho výpovede uviedol, že sa povadil so svokrou, ktorá mu povedala, aby vypadol. Potom si obvinený vzal nejaké veci a odišiel preč.  SMS správu od bývalej manželky, že nemá chodiť  do domu jej rodičov nečítal. Aj potom ho bývalá manželka, keď nebola svokra doma pustila do ich domu. Bývať v predmetnom dome nechcel, mal veľké nezhody so svokrou. Ešte aj v čase vykonania konfrontácie mal v dome poškodenej svoje osobné veci. 
	Pri konfrontácii so svedkyňou XXXXX, dňa 23. 09. 2013, obvinený nad rámec jeho výpovede uviedol, že XXXXX určite z neho nemala strach, keďže aj sama prišla za ním do XXXXX na Ul. XXXXX, kde býva. V inkriminovaný deň zobral z domu poškodených bol šanón s dokladmi (jeho dokladmi) a bývalá manželka mu podala ešte hard disk. Jeho bývalá manželka zamkla dvere, preto musel vyjsť von cez terasu s topánkami v ruke, kde ho bývalá manželka zdrapila za tričko, pričom mu ho roztrhla. U bývalej manželky bol aj v mesiaci september 2013 keď si bol zobrať vŕtačku, čo mu exmanželka umožnila. 

Svedkyňa XXXXX, dňa 12. 09. 2013, vypovedala, že s obvineným žila v spoločnej domácnosti do konca roku 2011, pokým nezačali byť medzi nimi nezhody. Z domu ho vyhodila jej matka. Dňa 03. 10. 2012 prišiel do miesta jej trvalého bydliska pre ich spoločné deti, a pre veci ich detí, nakoľko tieto mali byť následne u obvineného. Obvinený po príchode vstúpil do chodby domu, čo svedkyňa nenamietala. Následne obvinený vošiel do izby za svedkyňou, kde mu povedala, aby odišiel preč. Obvinený si začal brať listinné doklady, čomu chcela svedkyňa zabrániť, a keď sa jej to nepodarilo chcela volať na políciu. Následne jej zobral telefón, ktorý mu ona vzala späť, vybehla na terasu, kde ju obvinený dobehol a telefón jej opätovne vzal a dal si ho do vrecka. Ďalej obvinený svedkyňu sotil, pritom ako sa handrkovali kvôli telefónu. Následne svedkyňa spadla na zem, kde jej obvinený pristúpil vlasy.  Keď ležala na zemi nijako jej neubližoval. Keď sa postavila a chcela utiecť z domu obvinený ju dobehol a opakovane tresol o dvere. Svedkyňa potom vybehla z domu a išla k svojej sesternici XXXXX, ktorá následne privolala políciu. Keď sa vrátila späť do domu, prišiel obvinený za ňou s tým, že pred ním sa zamykať nebude a nezisteným spôsobom rozbil sklenenú výplň dverí. Z konania obvineného mala strach. Po tom ako jej matka obvinenému zakázala vstupovať do jej domu tam bol ešte asi dvakrát, pričom svedkyňa sa aj vtedy bála, klepalo ju. Niekedy v máji (pravdepodobne roku 2012) písala z mobilného telefónu jej matky, že má zrušený pobyt v dome jej matky. Aj v čase konania výsluchu svedkyne mal obvinený v dome jej matky nejaké veci zbalené vo vreciach. 
	Pri konfrontácii s obvineným nad rámec uviedla, že do domu pustila obvineného vždy iba preto lebo sa ho bála. V inkriminovaný deň XXXXX obvineného nevyhadzovala z domu preč hneď po jeho príchode, ale až neskôr, lebo začal byť arogantný, drzí, začal chodiť po dome. S obvineným absolvovala v lete 2012 spoločnú dovolenku, ako aj bola s ním na chate. 

	Svedkyňa XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že je spoluvlastníčkou domu č. XXXXX, v XXXXX. Obvinený začal byť v roku 2011 povýšenecký voči jej dcére, arogantný, kvôli čomu svedkyňa obvinenému dohovárala, čo však nemalo zmysel, tak ho vyhodila z domu. Keď ho vyhodila zakázala mu vstupovať do jej domu. Obvinený to asi pochopil, keď sa zbalil a odišiel. Potom už u nich obvinený nebol. XXXXX jej volala dcéra, XXXXX, asi okolo 16.10 h. Keď vtedy prišla domov videla rozbité dvere, resp. sklo dverí. O zrušení trvalého pobytu bol obvinený informovaný cestou SMS správy, ktorú mu poslala XXXXX. Obvinený bežne chodil pred dom, na schody, keď si prišiel pre deti.  

	Svedok XXXXX, otec obvineného, v podstate vypovedal, že jeho syn a XXXXX mali medzi sebou nezhody. Syn ho požiadal (dátum ustáliť nevedel), aby vrátil XXXXX mobilný telefón, ktorý jej mal obvinený zobrať.

	Svedkyňa XXXXX, stará matka XXXXX, vypovedala, že v inkriminovaný deň bola u svojej druhej dcéry XXXXX, v XXXXX (teda o dom vedľa, ako sa stal stíhaný skutok), pričom do domu XXXXX dobehla XXXXX, ktorá plakala. Porozprávala, čo sa stalo, po čom svedkyňa vyšla pred dom, kde videla  obvineného ako niesol dieťa na rukách. Potom nasadol do auta a odišiel preč. Videla rozbité dvere u XXXXX. Keď bola u obvineného, resp. v dome kde býval spoločne s XXXXX na návšteve, tak obvinený sa správal k deťom dobre. 

	Svedkyňa XXXXX, sesternica XXXXX, vypovedala, že XXXXX pribehla XXXXX k nim domov (XXXXX), pričom bola špinavá od krvi a od zeme, a povedala, že obvinený jej zobral telefón. Tiež hovorila, že obvinený jej chce zobrať deti. Keď vyšla von videla, ako obvinený naložil syna do auta, bol nervózny, kričal a odišiel preč. Keď obvinený naložil syna do auta vrátil sa do domu, odkiaľ svedkyňa následne počula rinčanie skla. Obvinený sa ku XXXXX správal ako k slúžke, ponižoval ju. Obvinený sa o deti nestaral. Bola však tiež svedkom toho, že XXXXX sa sťažovala na svoju dcéru, XXXXX, ohľadom výchovy detí. 

	Svedok XXXXX, manžel XXXXX, vypovedal, že keď sa mal stať stíhaný skutok bol doma v XXXXX. Približne o 15.00 h prišla k nim XXXXX, ktorá zavolala jeho manželku (XXXXX), pričom po rozhovore s ňou mu manželka oznámila, že ide volať políciu. Keď vyšiel pred dom tak videl obvineného, ktorý bol do pol pása vyzlečený a tričko mal v ruke. Javil sa mu byť rozrušený. XXXXX nebola rozrušená, nekričala. Medzi obvineným a XXXXX boli konflikty, ktoré podľa názoru svedka vznikli kvôli XXXXX, svokre obvineného. O tom, že by mal obvinený zákaz vstupu do domu XXXXX nevedel, podľa neho je to hlúposť, lebo obvinený tam chodil na návštevy aj v lete  roku 2012, čo svedok vie. XXXXX sa  chodila pravidelne k nim sťažovať na svoju dcéru XXXXX, že dlho vyspáva, že sa nestará o deti, že jej nepomôže s domácnosťou,  čo svedok osobne počul. 

	Do spisového materiálu boli zabezpečené aj lekárske správy k poraneniam XXXXX, ako aj  znalecký posudok k týmto poraneniam, z ktorých vyplynulo, že poranenia, ktoré mala utrpieť XXXXX v dôsledku konania obvineného XXXXX boli vyhodnotené ako ľahké, s dobou liečenia maximálne 7 dní. 
	
	Taktiež boli zabezpečené podklady k nehnuteľnosti, kde malo dôjsť k spáchaniu stíhaného skutku, a to LV XXXXX. 
	
	Rovnako tak spisový materiál tvoria aj podklady z občianskeho súdneho konania, vo veci starostlivosti o maloleté deti obvineného a XXXXX (sp. zn. XXXXX), vedeného Okresným súdom XXXXX.   

	Do spisového materiálu bola tiež doložená fotodokumentácia, ktorá bola vyhotovená príslušníkmi PZ po spáchaní stíhaného skutku. 

	Podľa § 194 ods. 1, ods. 3 písm. a/ Tr. zák. zločinu porušovania domovej slobody sa dopustí ten, kto neoprávnene vnikne do obydlia iného alebo tam neoprávnene zotrvá, a taký čin spácha voči chránenej osobe. 

	Podľa § 139 ods. 1 písm. c/ Tr. zák. chránenou osobou sa rozumie blízka osoba. 

	Podľa § 127 ods. 4 Tr. zák. blízkou osobou sa na účely tohto zákona rozumie príbuzný v priamom pokolení, osvojiteľ, osvojenec, súrodenec a manžel; iné osoby v rodinnom alebo obdobnom pomere sa pokladajú za navzájom blízke osoby len vtedy, ak by ujmu, ktorú utrpela jedna z nich, druhá právom pociťovala ako ujmu vlastnú. 

	Podľa § 212 ods. 2 písm. c/ Tr. zák. prečinu krádeže sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní a taký čin spácha na veci, ktorú má iný na sebe alebo pri sebe. 

	Vyhodnotením dôkazov vykonaných v priebehu vyšetrovania som dospel k  záveru, že obvinený sa mal dopustiť konania kladeného mu za vinu vo výrokovej časti tohto uznesenia, v podstate tak, ako je to uvedené vo výroku tohto uznesenia. 

	Je zrejmé, že obvinený bol v dome poškodených XXXXX, i napriek tomu, že XXXXX voči jeho vstupu do jej domu prejavila nesúhlas, zakázala mu ho. 

	Tu je potrebné uviesť, že samotný zákaz obvinenému bol daný nie celkom priamou a jasnou formou (prostredníctvom SMS správy písanej v tom čase manželkou obvineného bolo oznámené zrušenie trvalého pobytu), a tiež, že zrušenie trvalého pobytu, ktorý síce nemá vplyv na oprávnenie a zákonnosť vstupu do tej ktorej nehnuteľnosti, avšak „deklaruje“ a utvrdzuje vôľu vlastníka nehnuteľnosti zamedziť vstupu „neželaným osobám do nej, bol realizovaný až s odstupom času cca pol roka. 

	Hodnotením dôkazov vo veci vykonaných je evidentná a neprehliadnuteľná animozita poškodenej XXXXX a obvineného. Tento primárny „vzťah“, resp. jeho kvalita bola zrejmou príčinou nezhôd neskôr vzniknuvších, tak ako vyplýva z výpovedí obvineného a svedka XXXXX, okrem iného jediného svedka vo veci vypočutého, ktorého neviaže s XXXXX „pokrvné“ puto, nie je jej príbuzným, ktorý má s ňou spoločných ascendentov. 

	Tiež bolo preukázané (výpoveďou svedkyne XXXXX, XXXXX, ako aj obvineného), že ešte aj v priebehu vyšetrovania v tejto trestnej veci mal v dome poškodených svoje veci. Rovnako tak bolo preukázané, že obvinený po spáchaní stíhaného skutku bol v dome poškodených, so súhlasom svojej vtedajšej manželky, XXXXX, s ktorou aj v roku 2012 absolvoval spoločnú dovolenku, teda nemôže obstáť tvrdenie poškodenej XXXXX, ako aj svedkyne XXXXX, že do domu poškodených mal byť obvinený vpustený len preto, že XXXXX sa ho bála. 

	Výpovede svedkýň XXXXX tvoriace protiváhu výpovedi obvineného a ďalším dôkazom vykonaným v prospech obvineného je potrebné hodnotiť aj z toho aspektu, že jedna zo svedkýň je matkou XXXXX a druhá je jej sesternicou, pričom ich výpoede sú do značenej miery nesúrodé. 

	Je jednoznačné, že pokiaľ obvinený v inkriminovaný deň vošiel do nehnuteľnosti poškodených a bol vyzvaný, aby túto opustil, tak mal tak konať a nezdržiavať sa viac v nej. 

	Je nepochybné, že v čase spáchania stíhaného skutku nebol ani osobný vzťah medzi obvineným a jeho v tom čase manželkou XXXXX dobrý, teda je logické jeho vyústenie do verbálnych konfliktov. Poranenia, ktoré mala utrpieť XXXXX, vychádzajúc zo záverov znaleckého dokazovania, majú pôvod v „ťahanici“ obvineného a XXXXX, pričom samotný priebeh tejto časti skutku nie je možné reálne ustáliť. Svedkyňa XXXXX predkladá svoju verziu incidentu, pričom jej protikladom sú tvrdenia obvineného viažuce sa k tejto časti. Znalecký posudok konštatoval pravdepodobnú verziu mechanizmu vzniku zranení XXXXX, pričom „prirovnaním“ znalcom popísaného mechanizmu k verziám svedkyne a obvineného je možné konštatovať, že mechanizmus vzniku zranení zodpovedá obidvom verziám. 

	Hodnotiac listinné dôkazy v spise obsiahnuté, jednak podklady v rámci civilného konania predkladané svedkyňou XXXXX, ako aj samotné rozhodnutie OS XXXXX sp. zn.  XXXXX, je zrejmé, že obvinený nebude osobou takej povahy ako popísala svedkyňa XXXXX, nakoľko súd by nedospel k záveru o správnosti a „bezpečnosti“ striedavej starostlivosti určenej, voči maloletým deťom obvineného a svedkyne XXXXX. 

	Čo sa týka mobilného telefónu, ktorý zobral obvinený svedkyni XXXXX, je namieste konštatovať, že niet pochýb a spáchaní tejto časti skutku obvineným. Pri posúdení tejto časti konania obvineného bolo potrebné prihliadať na celkový kontext situácie vzniknuvšej, pri ktorej bol tento telefón vzatý. Zase bola spúšťačom konania obvineného predchádzajúca zvada, nezhody s XXXXX, a to ohľadom osobných listín obvineného a jej. 

	Je preto možné uzavrieť, že primárny, priamy úmysel pri stíhanom skutku obvineného nesmeroval k porušeniu domovej slobody jeho bývalej manželky XXXXX a jej rodičov XXXXX a XXXXX, ale k riešeniu sporov a nezhôd, ktoré vyvstali z manželstva v tom čase existujúce medzi obvineným a XXXXX.  

	Vyhodnotením týchto podkladov je možné dospieť k záveru, že bolo preukázané, že stíhaný skutok sa stal v podstate tak, ako je uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia. Výhradu nie je možné mať ani k formálnemu označeniu stíhaného skutku jeho právnou kvalifikáciou, uvedenou v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Trestný zákon ako generálna trestno-právna norma pre oblasť trestného práva hmotného jednoznačne kategorizuje trestné činy ako protispoločenské konanie do dvoch formálne rozlíšených skupín - prečiny a zločiny. Táto kategorizácia vyplýva z typovej závažnosti, ktorá je však vyjadrená len nepriamo, prostredníctvom znakov formálnej stránky skutkových podstát trestných činov a hornou hranicou trestnej sadzby trestu od¨ľatia slobody, ktorý možno uložiť za konkrétne trestné činy, uvedené v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Platná a účinná hmotno-právna úprava trestného práva nepozná spoločenskú nebezpečnosť protiprávneho konania, avšak pri kategóriách trestných činov, pri prečinoch, Trestný zákon striktne vyžaduje skúmanie, okrem obligatórnych formálnych znakov skutkových podstát jednotlivých trestných činov, aj ich materiálnu stránku, ktorá je nepriamo vyjadrená materiálnym korektívom, uvedeným v § 10 ods. 2 Tr. zák. 

	Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

	Z citovaného zákonného ustanovenia je zrejmé, že závažnosť protiprávneho konania pri prečinoch je zadefinovaná taxatívnym výpočtom okolností, ktorých zisťovanie, skúmanie a vyhodnotenie je nevyhnutne potrebné pre konštatovanie naplnenia skutkovej podstaty niektorého z prečinov, uvedeného v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Tieto okolnosti, resp. ich obsah, nie sú fixne dané, a preto je potrebné zaujať k nim vysoko individuálny postoj v rámci každého konkrétneho trestného konania.

	V predmetnej veci bolo nepochybne preukázané, že obvinený zobral mobilný telefón svoj bývalej manželky, ktorý následne odniesol preč z jej bydliska. Tento telefón bol poškodenej vrátený prostredníctvom otca obvineného s určitým časovým  odstupom.  Škodlivý následok tohto konania bol teda odstránený. Tiež bolo preukázané, že pohnútkou konania obvineného, keď sa zmocnil mobilného telefónu svojej vtedajšej manželky, nebolo získanie majetkového prospechu a spôsobenie škody XXXXX. Na základe načrtnutých úvah je potom na mieste pokladať konanie a následok spôsobený konaním obvineného za nepatrný a takýto ho poňať aj do konfrontácie s vyššie citovaným ustanovením § 10 ods. 2 Tr. zák. 

	Vyhodnotením okolností, za ktorých bol skutok kladený za vinu obvinenému v tomto trestnom konaní (právne kvalifikovaný ako prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. c/ Tr. zák.) spáchaný a jeho následky, som dospel k záveru, že jeho závažnosť je nepatrná, v dôsledku čoho nie je trestným činom. Takéto konanie obvineného je potrebné však vyhodnotiť ako zmocnenie sa veci iného, v rozpore so zákonom. 

	Vo vzťahu k časti konania obvineného (právne kvalifikovaného ako zločin porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1, ods. 3 písm. a/ Tr. zák.) je namieste uviesť, že situácia, ktorá vznikla 03. 10. 2011, resp. konanie tak obvineného ako aj XXXXX, bolo dôsledkom existujúcej animozity medzi nimi a odrazom procesu rozpadu ich manželstva, čo nemôže byť bez ďalšieho naplnením skutkovej podstaty niektorého z trestných činov, bez dosiahnutia intenzity konania na to potrebnej. 

	Vzhľadom k vyššie uvedenému som toho názoru, že konanie, pre ktoré bolo začaté trestné stíhanie a vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, napriek tomu, že formálne napĺ¨ľa zákonné znaky skutkových podstát stíhaných trestných činov, nie je možné po zvážení a vyhodnotení spôsobu ich spáchania, motívu konania a následku právne kvalifikovať ako trestné činu, avšak toto konanie vykazuje znaky iného protiprávneho konania - priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov a priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d/ zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

	Z týchto dôvodov som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Daniel Mikuláš
prokurátor