Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 110/14/5506	Martin, 8.4.2014
EEČ : 2-40-104-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Nebezpečné vyhrážanie podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu XXXXX, Odboru všeobecnej vnútornej správy 

08. 02. 2014 v čase približne 20.50 h v XXXXX na ul. XXXXX, v mieste svojho trvalého bydliska, pod vplyvom alkoholu najmenej 1,39 mg/l (2,90‰), potom ako vyzval svoju družku - poškodenú XXXXX, nar. XXXXX trvale bytom XXXXX, aby opustila jeho byt, nakoľko bol na ňu nahnevaný, že je pod vplyvom alkoholu a dlhšiu dobu odmietala prísť domov, táto odmietla opustiť byt obvineného, načo obvinený reagoval slovami „ty kurva východniarska zdochneš, zabijem ťa“, pričom po príchode obvineným privolanej hliadky MsP XXXXX, ako aj hliadky OO PZ XXXXX - XXXXX OR PZ XXXXX,  sa  poškodenej opakovane vyhrážal zabitím,  čím u poškodenej XXXXX, nar. XXXXX, vzbudil dôvodnú obavu o jej život a zdravie, 

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
	Poverený príslušník PZ OO PZ XXXXX - XXXXX OR PZ XXXXX uznesením sp. zn. XXXXX z XXXXX podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie a podľa §  206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX, nar. XXXXX,  pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. zák., ktorý sa mal stať na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som zistil, že konajúci policajt vykonal všetky dostupné dôkazy, potrebné  pre náležité zistenie skutkového stavu veci. 

	Pôvodne bolo začaté trestné stíhanie pre skutok právne kvalifikovaný ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. a/, b/ Tr. zák., vzhľadom k tomu, že obvinený sa mal konania kladeného mu za vinu dopustiť so zbraňou, čo bolo neskôr vykonaným dokazovaním nepochybne vyvrátené.  

	Obvinený vo svojej výpovedi XXXXX uviedol, že i inkriminovaný deň čakal na svoju družku, nakoľko táto mu nedvíhala telefón a od jej matky vedel, že domov do XXXXX nedocestovala. Keď sa jej dovolal počul na hlase, že je opitá a odmietala prísť domov. Následne ju domov „nalákal“ na víno. Nakoniec prišla k nemu domov, pričom on bol v tom čase už nahnevaný, a počas čakania na ňu sám doma popíjal alkohol. Keď poškodená prišla k nemu domov, bola taká opitá, že hneď išla na záchod zvracať. Následne nechal poškodenú ľahnúť si do postele, aby sa vyspala, a on na počítači „chatoval“ s nejakou kamarátkou, načo sa poškodená začala rozčuľovať. Obvinený jej povedal, že ak sa jej nepáči v teple môže ísť preč. Následne začala poškodená vykrikovať, že obvinený ešte uvidí čo sa bude diať. Obvinený poprel, že by sa poškodenej vyhrážalo so zbraňou, alebo že by ju bol hodil do postele. Pripustil, že v rozčúlení sa jej mohol vyhrážať. Ak aj povedal, že ju zabije určite to nemyslel vážne, poškodenej by neublížil, miluje ju. 

	Svedkyňa poškodená XXXXX, vypovedala, že v inkriminovaný deň bola pod vplyvom alkoholu, keď prišla k obvinenému domov, pričom tento sa spočiatku správal milo a prívetivo. Neskôr medzi nimi došlo k hádke, kvôli tomu, že poškodená sa predchádzajúcu noc „flákala“. Obvinený jej začal nadávať, že je „kurva východniarska“, a tiež sa jej začal vyhrážať zabitím. Zbraň však pri tom nemal, ako to uviedla poškodená do trestného oznámenia. Políciu na miesto, do jeho bytu tiež privolal obvinený. Policajtom uviedla, že sa jej vyhrážal so zbra¨ľou kvôli tomu, lebo ju obvinený chcel vyhodiť z jeho bytu. Obvineného sa bojí, keď má tento vypité, býva agresívny. V tomto prípade to však bolo inak, obvinený sám volal políciu, lebo ju chcel vyhodiť z bytu,  nakoľko bola opitá a hádala sa s ním. Je pravdou, že sa jej vyhrážal, ale tie vyhrážky neboli takej povahy, aby utekala z bytu preč. 

	 Svedok XXXXX, pracovník MsP XXXXX, uviedol, že v inkriminovaný deň išli s kolegom do bytu obvineného, pretože tam malo dochádzať k protiprávnemu konaniu. Obvinený chcel vyhodiť poškodenú z bytu preč, táto nechcela oddísť, pričom obvinený sa jej aj za ich prítomnosti vyhrážal zabitím. 

	Obdobne ako svedok XXXXX vypovedal aj svedok XXXXX, príslušník PZ, vyslaný do bytu obvineného, ktorý tiež osobne počul, že obvinený sa poškodenej vyhrážal aj za prítomnosti polície smrťou.  

	Do spisového materiálu boli zabezpečené aj podklady k osobe obvineného z ktorých vyplynulo, že tento doposiaľ nebol potrestaný priestupkovo ani v trestnom konaní za protiprávne konanie násilnej povahy. 

	Podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Tr. zák. prečinu nebezpečného vyhrážania  sa dopustí ten, kto 

	Podľa § 139 ods. 1 písm. c/ Tr. zák. chránenou osobou sa rozumie blízka osoba. 

	Podľa § 127 ods. 5 Tr. zák. blízkou osobou sa na účely trestných činov vydierania podľa § 189, znásilnenia podľa § 199 ods. 2, sexuálneho násilia podľa § 200 ods. 2, sexuálneho zneužívania podľa § 201 ods. 2, týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208, nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 2 alebo nebezpečného prenasledovania podľa § 360a rozumie aj bývalý manžel, druh, bývalý druh, rodič spoločného dieťaťa a osoba, ktorá je vo vzťahu k nim blízkou osobou podľa odseku 4, ako aj osoba, ktorá s páchateľom žije alebo žila v spoločnej domácnosti.

	Vyhodnotením dôkazov vykonaných v priebehu skráteného vyšetrovania som dospel k  záveru, že obvinený sa mal dopustiť konania kladeného mu za vinu vo výrokovej časti tohto uznesenia, v podstate tak, ako je to uvedené vo výroku tohto uznesenia. 

	Je zrejmé, že obvinený sa poškodenej XXXXX vyhrážal smrťou, pričom jej vulgárne nadával. Tieto verbálne prejavy obvineného je však potrebné hodnotiť aj vo vzťahu k ďalším zisteným okolnostiam, a to faktu, že poškodená neprivolala políciu na miesto, proti vyhrážkam obvineného účinným spôsobom nebrojila, z bytu poškodeného neušla, naopak zotrvala v ňom a „konšpiračným“ spôsobom  „usmerňovala“ ďalší priebeh udalostí, keď vediac, kde má obvinený uložené plynové zbrane ním držané, tieto predložila polícii ako dôkaz toho, že sa jej obvinený vyhrážal za použitia zbrane. 
	Verbálne vyhrážky obvineného vzhľadom k uvedenému, ako aj následnému postoju poškodenej hodnotím ako nespôsobilé vyvolať dôvodnú obavu u poškodenej, nakoľko ich intenzita nemala silu potrebnú na vyvolanie obavy u poškodenej a jej následnú manifestáciu v prejave a správaní poškodenej. Závažnosť konania obvineného, vzhľadom k jeho intenzite je potom možné vyhodnotiť ako nepatrnú. 

	Vyhodnotením týchto dôkazov je možné dospieť k záveru, že bolo preukázané, že stíhaný skutok sa stal v podstate tak, ako je uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia. Výhradu nie je možné mať ani k formálnemu označeniu stíhaného skutku jeho právnou kvalifikáciou, uvedenou v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Trestný zákon ako generálna trestno-právna norma pre oblasť trestného práva hmotného jednoznačne kategorizuje trestné činy ako protispoločenské konanie do dvoch formálne rozlíšených skupín - prečiny a zločiny. Táto kategorizácia vyplýva z typovej závažnosti, ktorá je však vyjadrená len nepriamo, prostredníctvom znakov formálnej stránky skutkových podstát trestných činov a hornou hranicou trestnej sadzby trestu od¨ľatia slobody, ktorý možno uložiť za konkrétne trestné činy, uvedené v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Platná a účinná hmotno-právna úprava trestného práva nepozná spoločenskú nebezpečnosť protiprávneho konania, avšak pri kategóriách trestných činov, pri prečinoch, Trestný zákon striktne vyžaduje skúmanie, okrem obligatórnych formálnych znakov skutkových podstát jednotlivých trestných činov, aj ich materiálnu stránku, ktorá je nepriamo vyjadrená materiálnym korektívom, uvedeným v § 10 ods. 2 Tr. zák. 

	Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

	Z citovaného zákonného ustanovenia je zrejmé, že závažnosť protiprávneho konania pri prečinoch je zadefinovaná taxatívnym výpočtom okolností, ktorých zisťovanie, skúmanie a vyhodnotenie je nevyhnutne potrebné pre konštatovanie naplnenia skutkovej podstaty niektorého z prečinov, uvedeného v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Tieto okolnosti, resp. ich obsah, nie sú fixne dané, a preto je potrebné zaujať k nim vysoko individuálny postoj v rámci každého konkrétneho trestného konania.

	V predmetnej veci bolo nepochybne preukázané, že obvinený povedal poškodenej, že ju zabije, pričom jej aj vulgárne nadával. Obvinený však svoje konanie inicioval až potom ako jeho družka, poškodená, neprišla domov dva dni, následne prišla pod vplyvom alkoholu, a kričala po obvinenom, ktorý bol tiež opitý. Na základe načrtnutých úvah je potom na mieste pokladať konanie obvineného, resp. jeho závažnosť za nepatrnú a takúto ju po¨ľať aj do konfrontácie s vyššie citovaným ustanovením § 10 ods. 2 Tr. zák. 

	Vyhodnotením okolností, za ktorých bol skutok kladený za vinu obvinenému v tomto trestnom konaní spáchaný a jeho následky, som dospel k záveru, že jeho závažnosť je nepatrná, v dôsledku čoho nie je trestným činom. Takéto konanie obvineného je potrebné však vyhodnotiť ako konanie, ktoré nie je konformné so zásadami slušného správania sa, občianskeho spolunažívania, teda je protiprávne,  a mohlo by byť hodnotené ako  priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d/ zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

	Z týchto dôvodov som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Daniel Mikuláš
prokurátor