Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 3 Pv 72/12/5506	Martin, 26.5.2014
EEČ : 2-40-147-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Skrátenie dane a poistného podľa § 276 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
- XXXXX ako konateľ daňového subjektu XXXXX. so sídlom, XXXXX, IČO: XXXXX, DIČ: XXXXX a ako platiteľ dane z pridanej hodnoty bol povinný podať daňové priznania na DPH za zdaňovacie obdobie I. až IV. štvrťrok 2008, pričom tieto zaňho podpísala a na daňovom úrade v období od 25.4.2008 do 5.3.2009 podala XXXXX, ktorá spracovávala účtovníctvo a vypracovala daňové priznania na základe žiadosti XXXXX s tým, že vedela že v daňových priznaniach za zdaňovacie obdobie I. až IV. štvrťrok 2008 nie je uvedené nadobudnutie tovaru z iného členského štátu, za ktorý bol daňový subjekt povinný uplatniť u príslušného správcu dane DPH, nakoľko tovar nadobudol v zahraničí a tento bol na strane dodávateľa oslobodený od dane a teda daňovému subjektu vznikla daňová povinnosť, nakoľko nadobudol tovar z iného členského štátu, čím porušil § 20 ods. 1 zákona o DPH vo väzbe na § 69 ods. 6 zákona o DPH, § 19 ods. 1 zákona o DPH vo väzbe na § 66 ods. 3 zákona o DPH, a tiež XXXXX podala daňové priznania aj napriek tomu, že vedela, že tieto sú vypracované na základe neúplných účtovných dokladov, a teda nie sú správne, taktiež XXXXX si IV. Štvrťroku 2008 uplatňoval aj odpočet DPH z dodávateľských faktúr dodávateľa XXXXX, XXXXX, XXXXX, lČO:XXXXX, pričom bolo zistené, že ide o fiktívne faktúry, teda k zdaniteľnému plneniu nedošlo, na základe čoho bol správcom dane zistený rozdiel dane oproti podaným daňovým priznaniam na dani z pridanej hodnoty a to za I. štvrťrok 2008 vo výške 1531,76 €, za II. štvrťrok 2008 vo výške 124,47 €, za III. štvrťrok 2008 vo výške 342,49 €, za IV. štvrťrok 2008 vo výške 9460,26 €, čím spoločným konaním za I. - III. štvrťrok 2008 skrátili daň a štátnemu rozpočtu SR, zastúpenému daňovým úradom XXXXX bola spôsobená škoda celkom vo výške 1998,72 € a XXXXX svojim konaním za I. - IV. štvrťrok 2008 skrátil daň a štátnemu rozpočtu SR, zastúpenému daňovým úradom - XXXXX, bola spôsobená škoda celkom vo výške 11458,98€ (9460,26€ + 1998,72 €),

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ OR PZ Martin, OKP, uznesením pod ČVS:ORP-28/OEK-MT-2012 z 30.03.2012 podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie okrem iného aj XXXXX, nar. XXXXX, pre pokračujúci prečin skrátenia dane a poistného podľa § 276 ods. 1 Tr. zák. v spolupáchateľstve podľa § 20 Tr. zákona, ktorého sa mala dopustiť na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Po vykonaní všetkých potrebných úkonov za účelom objasnenia skutkového stavu veci, vyšetrovateľ PZ v rámci prípravného konania predložil spisový materiál na Okresnú prokuratúru Martine s návrhom na konečné rozhodnutie vo veci. 

Po preskúmaní návrhu, ako aj na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som dospel k záveru, že trestné stíhanie vedené proti obvinenej XXXXX je potrebné zastaviť, nakoľko predmetný skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
 
Dokazovanie bolo vykonané v dostatočnom rozsahu, pričom bol zistený nasledovný skutkový stav:

Obvinená XXXXX  využila svoje právo a vo veci odmietla vypovedať. 

Spoluobvinený XXXXX k veci uviedol, že účtovníctvo za dané obdobie spracovávala pani XXXXX na základe ústnej dohody. Daňové priznania za prvý až tretí štvrťrok on nepodpísal. Podpísal až daňové priznanie za štvrtý štvrťrok 2008. Celý spôsob účtovníctva zveril do rúk pani XXXXX. Ona ho neupozorňovala s tým, ako účtovať, resp. ako to ona účtuje.  

Z výsluchu XXXXX, kontrolórky daní, vyplýva, že u daňového subjektu XXXXX., bola vykonaná daňová kontrola, kde z údajov systému VIES bolo zistené, že daňový subjekt v období 1 štvrťrok 2008 nadobudol tovar v tuzemsku z iného členského štátu, kde dodávateľ ( XXXXX) deklaroval dodávku ako intrakomunitárnu dodávku do iného členského štátu odberateľovi identifikovanému pre daň a oslobodil ju od DPH. Daňový subjekt nadobudol teda tovar bez DPH, a preto vznikla daňovému subjektu daňová povinnosť podľa § 20 ods. 1 písm. b/ zákona o DPH. Daňový subjekt bol podľa § 69 ods. 6 zákona o DPH povinný platiť daň z nadobudnutia tovaru. Túto povinnosť ale daňový subjekt nesplnil. 
Obdobne postupoval aj v ďalších prípadoch, keď daňový subjekt nakupoval motorové vozidlá v iných členských štátoch Európskeho spoločenstva, pričom pri ich predaji v tuzemsku postupoval podľa § 66 zákona o DPH, keď priznával daň z rozdielu medzi predajnou cenou a nákupnou cenou. Daňový subjekt tak porušil § 19 ods. 1 zákona o DPH vo väzbe na § 66 ods. 3 zákona o DPH. 

Svedok XXXXX, nový konateľ spoločnosti XXXXX uviedol, že  šiel podpísať nejaké papiere na mestský úrad, keďže mu známy povedal, že bude tak každý mesiac dostávať po 500 €, pričom nevie čo podpísal, nečítal to. Až potom sa dozvedel, že je konateľom spoločnosti XXXXX Pečiatku spoločnosti, ani žiadne papiere nedostal.  Osobu XXXXX nepozná. Osobu XXXXX poznal.  

  Svedkyňa XXXXX k veci odmietla vypovedať. 

Súčasťou spisového materiálu sú aj protokoly o vykonaných daňových kontrolách u daňového subjektu XXXXX z ktorých vyplýva, že dochádzalo k nesprávnemu zdaňovaniu nakupovaných automobilov. 

Podľa § 276 ods. 1 Tr. zák., prečinu skrátenia dane a poistného sa dopustí ten, kto v malom rozsahu skráti daň, poistné na sociálne poistenie, verejné zdravotné poistenie alebo príspevok na starobné dôchodkové sporenie. 

Uvedený trestný čin je úmyselným trestným činom. 

Na vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti páchateľa je potrebné, aby konanie páchateľa kumulatívne napĺňalo všetky zákonné znaky prečinu po formálnej stránke, ako i materiálnej stránke.  Formálnu stránku pritom tvoria protiprávnosť a typové znaky skutkovej podstaty trestného činu charakterizujúce objekt, objektívnu stránku, subjekt a subjektívnu stránku. Materiálnu stránku tvorí závažnosť. Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná. 

Objektívnu stránku trestného činu charakterizuje spôsob spáchania trestného činu a jeho následky. K obligatórnym znakom objektívnej stránky trestného činu patrí spôsob konania, následok trestného činu a príčinná súvislosť medzi konaním a následkom. 

Subjektívnou stránkou trestného činu je zavinenie, teda vnútorný, psychický vzťah človeka k určitým skutočnostiam, ktoré zakladajú trestný čin, a to buď vytvorených páchateľom alebo objektívne existujúcich bez jeho pričinenia. Zavinenie môže mať formu úmyslu alebo formu nedbanlivosti. Podľa § 17 Tr. zák., pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti. Zavinenie musí byť dané v dobe činu. Predstavy, vedomosti, ako aj vôľa páchateľa, ktoré nie sú dané v dobe činu, nemajú pre zavinenie význam.

Objektom trestného činu je záujem štátu na správnom vymeraní dane, poistného na sociálne poistenie, verejné zdravotné poistenie alebo príspevku na starobné dôchodkové sporenie. V podstate ide o osobitný prípad podvodu vo vzťahu ku každému individuálne určenému objektu alebo vo vzťahu k viacerým z nich.

V zmysle § 2 ods. 12 Tr. por. som vyhodnotil vyššie uvedené dôkazy, ako aj ostatné dôkazy obsiahnuté vo vyšetrovacom spise, jednotlivo i v ich súhrne, pričom som zistil, že v predmetnej veci nie sú naplnené všetky formálne znaky skutkovej podstaty pokračujúceho prečinu skrátenia dane a poistného podľa § 276 ods. 1 Tr. zák., a to pre absenciu subjektívnej stránky predmetného trestného činu.

Po preskúmaní veci som dospel k záveru, že u obvinenej XXXXX nebol produkovaný taký dôkaz, a teda nie je preukázané, že by konala v úmysle skrátiť daň. Úmysel páchateľa sa totiž musí vzťahovať aj na okolnosť, že daň alebo poistné skracuje.

K právnym úvahám ohľadne zavinenia treba vo všeobecnosti konštatovať, že zavinenie je vnútorný, psychický vzťah páchateľa k podstatným zložkám trestného činu, pričom zavinenie (úmyselné ako aj nedbanlivostné) je vybudované na zložke vedomostnej, ktorá zahŕňa vnímanie páchateľa a na zložke vôľovej, ktorá zahŕňa predovšetkým chcenie alebo uzrozumenie, teda v podstate rozhodnutie konať určitým spôsobom so znalosťami podstaty veci. Ak páchateľ rozhodné skutočnosti nechce a ani s nimi nie je uzrozumený, nie je tu žiadny vôľový vzťah. Zavinenie sa pritom vzťahuje na priebeh páchateľovho činu, ktorý sa prejavil v objektívnej realite, a ktorý zodpovedá znakom skutkovej podstaty trestného činu. Zavinenie sa teda vzťahuje k podstatným skutočnostiam, ktoré tvoria páchateľov skutok a musí sa vzťahovať na všetky skutočnosti, ktoré sú znakom skutkovej podstaty trestného činu. Pokiaľ by sa zavinenie k niektorej z požadovaných skutočností nevzťahovalo, nie je daná subjektívna stránka trestného činu, a preto je vylúčená trestná zodpovednosť páchateľa. 

	Zavinenie je podstatnou náležitosťou každej trestnej zodpovednosti, čím je vyjadrená aj základná zásada trestného práva, že bez zavinenia niet trestného činu ani trestu. Keďže trestný čin skrátenia dane a poistného je úmyselným trestným činom, úmysel musí byť jednoznačne preukázaný a musí v sebe zahŕňať skutočnosť, že páchateľ svojim konaní skracuje daňovú povinnosť. 

Okolnosti subjektívneho charakteru možno spravidla dokazovať len nepriamo, z okolností objektívnej povahy, z ktorých sa dá, podľa zásad správneho (logického) myslenia usudzovať na vnútorný vzťah páchateľa k porušeniu alebo ohrozeniu záujmov chránených Trestným zákonom (R 62/1973), pričom záver o subjektívnej stránke trestného činu možno oprieť aj o skutočnosti, ktoré nastali až po spáchaní trestného činu (R 5/1951).

V konkrétnostiach poukazujem, že je zrejmé, že v danej veci obvinená vykonávala účtovanie pre XXXXX a XXXXX a tiež je zrejmé, že došlo k nesprávnemu účtovaniu. Na strane druhej je však nutné konštatovať, že obvinená vykonávala len účtovné operácie na základe dokladov, ktoré jej predkladal XXXXX. Pokiaľ jej teda XXXXX neuviedol, že v prípade predložených dokladov, ide o intrakomunitárnu dodávku, teda, že tovar bol oslobodený od DPH v inom členskom štáte, obvinená nemala odkiaľ nadobudnúť vedomosť, že v danom prípade je potrebné postupovať osobitným režimov v prípade zdaňovania na DPH. Nebolo preukázané, že by obvinená sama sa zúčastňovala nákupov v zahraničí, teda, či sa nákupca preukazoval, že je platiteľom DPH, prípadne mala vedomosť, že v daných prípadoch ide o nákup vozidla bez DPH, a teda, že vedome účtovala spôsobom, aby skracovala daň. Taktiež treba poukázať aj na tú skutočnosť, že aj spôsob nesprávneho zdaňovania vystal pri kontrole so systémom VIES - systém medzinárodnej výmeny daňových informácií, pričom obvinená uvedený systém nemala k dispozícii, teda nie je možné konštatovať, že mala možnosť si skontrolovať, aký režim sa uplatnil pri nákupe tovaru v zahraničí. Rovnako treba mať na zreteli, že doklady o nákupe tovaru v zahraničí určite neboli vyhotovované v slovenskom jazyku, z čoho je nutné odvodiť, že obv. XXXXX pri účtovaní vychádzala výlučne len z informácií, ktoré jej poskytol XXXXX. 

Pokiaľ teda osoba, ktorá vykonávala účtovníctvo nemala plnohodnotné informácie a v dôsledku toho došlo k nesprávnemu účtovaniu, nie je možné takéto konanie stotožňovať s úmyslom skracovať daň. Je možné konštatovať, že obvinená tak konala v omyle, v danom prípade by sa jednalo o omyl skutkový, ktorý vylučuje úmyselné zavinenia páchateľa. 

Nie zanedbateľná skutočnosť pri hodnotení okolností prípadu je daná aj v tom, že nebolo preukázané, že by obvinená mala z nesprávneho účtovania nejaký prospech. 

Na to, aby sa mohla vyvodiť prípadná trestnoprávnu zodpovednosť páchateľa, musí byť ako základná otázka vyriešená, či vôbec došlo jeho konaním k spáchaniu  skutkovej podstaty toho ktorého trestného činu, teda či došlo k naplneniu všetkých jeho zákonných znakov. S poukazom na vyššie uvedené však nemám za to, že by konaním zo strany XXXXX došlo k naplneniu všetkých znakov skutkovej podstaty pokračujúceho prečinu skrátenia dane a poistného podľa § 276 ods. 1 Tr. zák., a to pre absenciu subjektívnej stránky predmetného trestného činu.

Za takto zisteného skutkového stavu veci nie je možné potom konštatovať, že by sa obvinená dopustila nejakého trestného činu.  

Podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Tr. por. prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

S poukazom na vyššie uvedené skutočnosti som teda dospel k jednoznačnému záveru, že skutok, ktorý sa kladie obvinenej za vinu nie je trestným činom, a keďže v danom prípade nie je možné konanie posúdiť ani ako priestupok alebo iný správny delikt, ani by nemohlo byť prejednané v disciplinárnom konaní, bolo potrebné v súlade s ust. § 215 ods. 1 písm. b/ Tr. por. trestné konanie proti obvinenej zastaviť. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Marián Ťažiar
prokurátor