Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 4 Pv 248/10/1105	Bratislava V, 13.5.2014
EEČ : 2-12-195-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	krádež podľa § 247 odsek 1 písmeno b Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov účinného do 31.08.1999

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
vedené vyšetrovateľom Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave V pod sp. zn. ORP-1446/1-OVK-B5-1994 na tom skutkovom základe, že:
dňa 27.2.1995 v čase asi o 18.00 hod. spoločne s XXXXX, nar. XXXXX, v Bratislave na Viedenskej ceste v objekte lunaparku pri Dunaji vykonali vlámanie do maringotky, tým spôsobom, že skrutkovačom vylomili visiaci zámok zn. Tokoz a následne na to vnikli do maringotky v úmysle odcudziť nejaké veci, avšak nakoľko boli vyrušení tak žiadne veci neodcudzili, čím poškodenému XXXXX, bytom XXXXX, spôsobili škodu, poškodením zámku, vo výške približne 3,32 € (100,-Sk), 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva PZ v Bratislave V vedie trestné stíhanie proti obvinenému ml. XXXXX pod sp. zn. ORP-1446/1-OVK-B5-1994 a to pre trestný čin krádeže spolupáchateľstvom v štádiu pokusu podľa § 9 ods. 2 k  § 8 ods. 1 k § 247 ods. 1 písm. b) Trestného zákona účinného do 31.08.1999. 
 
Vyšetrovateľ PZ predložil tunajšej prokuratúre vyšetrovací spis spolu s návrhom na podanie obžaloby na obvineného, pričom zisťujem, že sú tu dané dôvody na zastavenie trestného stíhania, t.j. postup v zmysle § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku s poukazom na ustanovenie § 3 ods. 2 Trestného zákona účinného do 31.08.1999.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Podľa § 247 ods. 1 písm. b) Trestného zákona účinného do 31.08.1999 trestného činu krádeže sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní a čin spácha vlámaním.

Podľa § 8 ods. 1 Trestného zákona účinného do 31.08.1999 konanie nebezpečné pre spoločnosť, ktoré bezprostredne smeruje k dokonaniu trestného činu a ktorého sa páchateľ dopustil v úmysle spáchať trestný čin, je pokusom trestného činu, ak k dokonaniu trestného činu nedošlo.

Podľa § 9 ods. 2 Trestného zákona účinného do 31.08.1999 ak bol trestný čin spáchaný spoločným konaním dvoch alebo viacerých osôb, zodpovedá každá z nich, ako by trestný čin spáchala sama (spolupáchatelia).

Podľa § 3 Trestného zákona účinného do 31.08.1999 (Trestný čin)
(1) Trestným činom je pre spoločnosť nebezpečný čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone.
(2) Čin, ktorého stupeň nebezpečnosti pre spoločnosť je nepatrný, nie je trestným činom, aj keď ináč vykazuje znaky trestného činu.
(3) Pre trestnosť činu treba úmyselné zavinenie, ak neustanovuje tento zákon výslovne, že postačí zavinenie z nedbanlivosti.
(4) Stupeň nebezpečnosti činu pre spoločnosť je určovaný najmä významom chráneného záujmu, ktorý bol činom dotknutý, spôsobom vykonania činu a jeho následkami, okolnosťami, za ktorých bol čin spáchaný, osobou páchateľa, mierou jeho zavinenia a jeho pohnútkou.

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je nepochybné, že skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Podľa § 50 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov Priestupku sa dopustí ten, kto úmyselne spôsobí škodu na cudzom majetku krádežou, spreneverou, podvodom alebo zničením alebo poškodením veci z takého majetku, alebo sa o takéto konanie pokúsi.

Podľa § 20 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky; nemožno ho tiež prejednať, prípadne uloženú sankciu alebo jej zvyšok vykonať, ak sa na priestupok vzťahuje amnestia.

V rámci prípravného konania boli vo vzťahu k posudzovanému skutku realizované výsluchy obvinených mladistvých XXXXX, XXXXX a XXXXX, poškodeného XXXXX, svedkov XXXXX a XXXXX, bol vypracovaný znalecký psychiatrický posudok na obv. ml. XXXXX a zabezpečené aj ďalšie relevantné listinné dôkazy.

K záveru o dôvodnosti postupu podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku som dospel na základe doposiaľ zadovážených dôkazov, z ktorých je v dostatočnej miere preukázané, že skutok sa stal a že sa ho okrem iných dopustil aj obvinený ml. XXXXX, ktorý v priebehu prípravného konania spáchanie stíhaného skutku sám doznal, ako aj vyhodnotením závažnosti resp. stupňa spoločenskej nebezpečnosti konania aj s prihliadnutím na osobu samotného obvineného. 

Poukazujem pritom najmä na to, že v danom prípade sa jedná o trestný čin v štádiu pokusu s trestnou sadzbou do dvoch rokov, obvinený spáchal skutok ako mladistvý, dopustil sa ho v čase keď mal len 16 rokov. Škoda spôsobená trestným činom spočíva výlučne v poškodení zámku, kedy sa jedná o škodu v minimálnom rozsahu, pričom sám poškodený si nárok na náhradu škody neuplatňuje a uvádza, že žiadna škoda mu spôsobená nebola. Nie nepodstatnou skutočnosťou je aj to, že obvinený sa skutku dopustil pred viac ako 19 rokmi a v jeho prípade sa jedná o osobu, ktorá až doposiaľ nebola trestaná.

S poukazom na vyššie uvedené som dospel k záveru, že v posudzovanom prípade sa v konaní obvineného, i keď po formálnej stránky vykazuje znaky trestného činu, z hľadiska materiálnej stránky nejedná o trestný čin, nakoľko je možné vysloviť záver, že stupeň nebezpečnosti konania pre spoločnosť je nepatrný.

Pre úplnosť dodávam, že pri striktnom posúdení konania obvineného by toto vzhľadom na jeho charakter a intenzitu zrejme bolo možné posúdiť ako priestupok proti majetku v zmysle § 50 Zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch. V danom prípade však nejestvuje dôvod na postúpenie priestupku na Okresný úrad Bratislava, a to z dôvodu uplynutia zákonom stanovenej maximálnej lehoty na jeho prejednanie. 

S poukazom na uvedené skutočnosti, t.j. stupeň nebezpečnosti činu pre spoločnosť, rozhodol som tak, ako je konštatované vo výrokovej časti tohto uznesenia a trestné stíhanie som podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku zastavil, pretože na základe vykonaného dokazovania je možné vysloviť nepochybný záver, že skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Matúš Kuril
prokurátor