Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 227/11/5506	Martin, 26.5.2014
EEČ : 2-40-198-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX a spol. 
Trestný čin:	lúpež podľa § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 10/1999 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 215 odsek 1 písmeno d (§ 9 odsek 1 písmeno a) Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
3.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
1/ 
začiatkom leta r.1999 si XXXXX, nar. XXXXX, v Martine požičala od XXXXX peniaze v sume 331,94 Eur (10.000,-Sk) na živobytie, pričom sa dohodli, že jej peniaze vráti jednorázovo s úrokom 132,78 Eur (4.000,-Sk), keď bude mať, bez stanovenia termínu splátky, avšak XXXXX neskôr podmienky zmenila tak, že každý mesiac jej musela XXXXX po obdržaní sociálnej dávky doniesť domov peniaze v sume 132,78 Eur (4.000,-Sk), čo trvalo do apríla 2002, čím XXXXX dala XXXXX za pôžičku vo výške 331,94 Eur (10.000,-Sk) celkovo čiastku 4.779,92 Eur (144.000,-Sk),

2/ 
po tom, čo v mesiaci apríl 2002 XXXXX odmietla dať splátku XXXXX vo výške 132,78 Eur  (4.000,-Sk), prišiel za ňou v nezistený deň mesiaca apríl 2002 na XXXXX pred dom č.XXXXX v Martine syn XXXXX, XXXXX, ktorý jej povedal, že im musí dať peniaze v sume 132,78 Eur (4.000,-Sk) a ak ich nedá, tak jej jednu „jebne“ a dostane bitku a keď poškodená opätovne uviedla, že peniaze mu nedá,  XXXXX stále naliehal, aby mu dala peniaze,  pri tom sa jej opätovne vyhrážal bitkou, keď mu poškodená peniaze nedala, tak  odišiel, 

3/
dňa 18.6.2002 okolo 07.30 hod. prišiel do domu č.XXXXX na XXXXX v Martine, kde býva XXXXX, zať XXXXX, XXXXX tak, že bez pozvania vošiel do domu, cez neuzamknuté dvere, kde začal od XXXXX požadovať sumu vo výške 265,55 Eur (8.000,-Sk), a ak mu ich nedá, tak dopadne veľmi zle, pričom ho poškodená stále posielala z bytu preč, nakoniec keď poškodená uviedla, že peniaze nedá, z domu odišiel, 

4/
dňa 18.6.2002 okolo 09.30 hod. vošli do domu č.XXXXX na XXXXX v Martine XXXXX, XXXXX, XXXXX, cez neuzamknuté dvere, zdržiavali sa tam aj napriek tomu, že XXXXX ich posielala preč, po chvíli XXXXX a XXXXX odišli von dávať pozor a XXXXX chytila XXXXX pod krk jednou rukou a druhou ju začala fackať a pri tom od nej pýtala peniaze, toto trvalo asi 30 minút, pričom medzitým sa vrátili do domu XXXXX, XXXXX, ktorým XXXXX povedala, aby z bytu zobrali pračku zn. Zanussi, ktorú aj zobrali a odniesli do auta, na ktorom všetci traja prišli, keď odchádzali, tak XXXXX z ulice vykrikovala na XXXXX, že ju zabije, pričom jej  vulgárne nadávala, pričom vzbudila u poškodenej dôvodnú obavu o jej život a zdravie a poškodená nemala zranenia, ktoré by si vyžiadali lekárske ošetrenie, svojím konaním jej spôsobili škodu odcudzením práčky vo výške 494,59 Eur (14.900,-Sk),

lebo je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 odsek 1 písmeno a

Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľka PZ OKP Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Martine viedla pre uvedené skutky vyšetrovanie pod sp. zn. XXXXX. 
 
	Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu bolo zistené, že pre skutky uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia bolo dňa 14. 11. 2002, uznesením vyšetrovateľa PZ sp. zn. XXXXX., podľa § 160 ods. 1 Trestného poriadku účinného do 31. 12. 2005 začaté trestné stíhanie a súčasne podľa § 163 ods. 1 Trestného poriadku účinného do 31. 12. 2005 vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, XXXXX, nar. XXXXX, a XXXXX, nar. XXXXX 

	Následne bolo toto konanie po vykonaní výsluchov všetkých obvinených, poškodenej XXXXX, nar. XXXXX, ako aj konfrontácií medzi obvinenými a poškodenou (všetky úkony vykonané 19. 02. 2013) dňa 14. 05. 2003 uznesením sp. zn. XXXXX, podľa § 173 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku účinného do 31. 12. 2005, pre neprítomnosť svedkyne (poškodenej) XXXXX, prerušené. 

	K pokračovaniu v uvedenom trestnom konaní došlo vydaním uznesenia vyšetrovateľa PZ sp. zn. XXXXX zo dňa 28. 03. 2007. Dňa 28. 03. 2007 bola vo veci opätovne vypočutá svedkyňa XXXXX, k spáchanému skutku, pričom táto vypovedala v podstate totožne ako pri jej výsluchu dňa 19. 02. 2003, ktorý bol realizovaný po vznesení obvinenia všetkým obvineným. Dňa 28. 03. 2007 a 30. 03. 2007 bol vypočutý svedok XXXXX (manžel poškodenej) a svedkyňa XXXXX (dcéra poškodenej), ktorí neboli prítomní pri páchaní stíhaných skutkov obvinenými, mali len minimálne, parciálne a veľmi strohé sprostredkované informácie o nich od poškodenej. 

 	Následne uznesením vyšetrovateľa PZ sp. zn. XXXXX z 19. 04. 2007 bolo opätovne trestné stíhanie vedené v tejto trestnej veci podľa § 228 ods. 2 písm. a) Tr. por., pre neprítomnosť obvinených XXXXX, prerušené. 

	K pokračovaniu v uvedenom trestnom konaní došlo vydaním uznesenia vyšetrovateľa PZ sp. zn. XXXXX zo dňa 13. 04. 2011. Súčasťou spisového materiálu je aj zápisnica o výsluchu obvineného XXXXX, ktorá je však celkom nejasne datovaná, keď na jej titulnej strane je uvedený dátum vykonania tohto úkonu 12. 04. 2011 (teda pred počas prerušenia trestného stíhania) a v jej závere je uvedený dátum 13. 04. 2011 (teda deň kedy bolo v predmetnom trestnom stíhaní pokračované).  Zápisnica tohto obvineného neobsahuje žiadne nové skutočnosti a informácie oproti obsahu zápisnice o jeho výsluchu z 19. 02. 2003 a obsahu zápisnice o vykonanej konfrontácii medzi ním a poškodenou, taktiež dňa 19. 02. 2003. 

	Následne uznesením vyšetrovateľa PZ sp. zn. XXXXX z 30. 05. 2011 bolo opätovne trestné stíhanie vedené v tejto trestnej veci podľa § 228 ods. 2 písm. a) Tr. por., pre neprítomnosť obvineného XXXXX, prerušené. 
	K pokračovaniu v uvedenom trestnom konaní došlo vydaním uznesenia vyšetrovateľa PZ sp. zn. XXXXX zo dňa 07. 04. 2014. 

	V priebehu ostatných dvoch prerušení vo veci vedeného trestného stíhania bol preverovaný pobyt obvinených XXXXX pričom tento bol známy minimálne z aspektu ich „všeobecnej“ lokácie, teda že  sa zdržiavajú na území Veľkej Británie.   

	Podľa § 215 ods. 1 písm. d) Trestného  poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 Trestného poriadku.

	Podľa § 9 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začatí, nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak je trestné stíhanie premlčané. 

Podľa § 67 ods. 1 Trestného zákona účinného do 31. 08. 2002, trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je
 a) dvadsať rokov, ak ide o trestný čin, za ktorý tento zákon v osobitnej časti dovoľuje uložiť výnimočný trest,
 b) desať rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody najmenej desať rokov,
 c) päť rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody najmenej tri roky,
 d) tri roky pri ostatných trestných činoch.

Podľa § 67 ods. 2 Trestného zákona účinného do 31. 08. 2002, do premlčacej doby sa nezapočítava:
	a) doba, po ktorú nebolo možné páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú 	prekážku,
 	b) doba, po ktorú sa páchateľ zdržiaval v cudzine,
 	c) skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania.

	Podľa § 67 ods. 3 Trestného zákona účinného do 31. 08. 2002 premlčanie trestného stíhania sa prerušuje:
a) vznesením obvinenia pre trestný čin, o premlčanie ktorého ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo
 b) ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší.

	Podľa § 2 ods. 1 zák. č. 300/2005 Z. z., Trestný zákon v znení neskorších predpisov (účinný Trestný zákon), trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný. Ak v čase medzi spáchaním činu a vynesením rozsudku nadobudnú účinnosť viaceré zákony, trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona, ktorý je pre páchateľa priaznivejší. 

	Právna kvalifikácia konania obvinených zodpovedá zistenému skutkovému stavu veci a vzhľadom k vyhodnoteniu dôkazov je ju namieste akceptovať tak, ako bola ustálená policajtom.      

	Skutok u obvinených právne kvalifikovaný ako trestný čin lúpeže v spolupáchateľstve podľa § 9 ods.2,  § 234 ods.1 Tr. zák. účinného do 31. 08. 2002, je  skutkom najprísnejšie trestným, pričom Trestný zákon účinný v čase spáchania predmetného činu umož¨ľoval zaň uložiť trest od¨ľatia slobody s hornou hranicou 10 rokov. 

	Z uvedeného vyplýva, že u obvinených je premlčacia doba pre skutky, pre ktoré je vedené trestné stíhanie, vzhľadom na skutok najprísnejšie trestný, kvalifikovaný ako trestný čin lúpeže v spolupáchateľstve podľa § 9 ods.2,  § 234 ods.1 Tr. zák. účinného do 31. 08. 2002, 10 (desať) rokov. 

	Zo spisového materiálu nebolo zistené, že by obvinení počas plynutia premlčacej doby spáchali trestný čin nový, na ktorý Trestný zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší, a taktiež nebola zistená iná skutočnosť, ktorá by mala za následok neplynutie, resp. prerušenie plynutia premlčacej doby. 

	Za okolnosť majúcu za následok prerušenie plynutia premlčacej doby neboli považované výsluchy poškodenej XXXXX a jej rodinných príslušníkov, ako ani opakovaný výsluch obvineného XXXXX Tieto úkony boli po obsahovej stránke vykonané v rozsahu už predtým známom. Všetky vypočúvané osoby sa vyjadrili čo do obsahu ako aj rozsahu spôsobom v podstate totožným, ako už učinili v ich predošlých výsluchoch, ktoré boli vykonané zákonným spôsobom a tieto nebolo potrebné opakovať. Tieto úkony nemožno hodnotiť ako úkony smerujúce k trestnému stíhaniu páchateľov. 

	Bolo zistené, že obvinení XXXXX a XXXXX  sa počas plynutia premlčacej doby zdržiavali mimo územia Slovenskej republiky, avšak ich pobyt na území iného štátu nebol neoprávnený a obvinení sa nezdržiavali (konkrétne vo Veľkej Británii) v úmysle vyhnúť sa trestnému stíhaniu, ktoré bolo vedené voči ich osobám na území Slovenskej republiky.

	Podľa správ nachádzajúcich sa v spisovom materiáli bol minimálne obv. XXXXX v priebehu prerušenia trestného stíhania opakovane kontrolovaný pri „cezhraničnom“ prechode, pričom uviedol aj svoju korešpondenčnú adresu a miesto pobytu v zahraničí. Obdobne uviedol, že kde by sa mal nachádzať obv. XXXXX, čo potvrdila aj jeho matka - obv. XXXXX. 
	Pokiaľ teda v priebehu vyšetrovania dospel policajt k názoru, že je potrebné vypočuť  obvinených, ktorí sa nachádzali v zahraničí (pričom zo spisového materiálu neboli zistené skutočnosti doposiaľ nimi nezodpovedané, ktoré bolo potrebné objasniť), mohol tak učiniť cestou dožiadania cudzích justičných orgánov v rámci medzinárodnej spolupráce  v trestných veciach, keďže vedel, kde sa títo nachádzajú. 

	Podľa ustálenej rozhodovacej činnosti súdov Slovenskej republiky, rozhodnutie Najvyššieho súdu Slovenskej republiky sp. zn. 7 Tz 64/85, pobyt páchateľa v cudzine je dôvodom spočívania premlčania trestného stíhania podľa § 67 ods. 2 Trestného zákona len vtedy, ak ide o neoprávnený pobyt. Z uvedeného je zrejmé, že oprávnený pobyt obvinených na území Veľkej Británie nebol skutočnosťou, ktorá by mala za následok neplynutie premlčacej doby trestného stíhania počas ich pobytu mimo územia Slovenskej republiky. 

	Vzhľadom k vyššie uvedenému priebehu vyšetrovania a obstaraným dôkazom vyplýva, že trestnosť skutkov pre ktoré je vedené trestné stíhanie proti obvineným, odrátajúc dobu počas ktorej nebolo prerušené trestné stíhanie, zanikla  z dôvodu uplynutia premlčacej doby dňa 23. 07. 2013.

	Z vyššie uvedených dôvodov som teda rozhodol o zastavení trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b) Tr. por., tak ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.          

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Daniel Mikuláš
prokurátor