Okresná prokuratúra Košice II 
Mojmírova 5, 040 46 Košice 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 376/14/8803	Košice II, 4.8.2014
EEČ : 2-64-409-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Zločin:	Opustenie dieťaťa podľa § 206 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Košice II
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
V trestnej veci vedenej proti obvinenej XXXXX pre zločin opustenia dieťaťa podľa § 206 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona na tom skutkovom základe, že od presne nezisteného d¨ľa  do 21.06.2008 odložila a opustila v uzamknutom byte v XXXXX na ulici XXXXX na druhom poschodí maloleté dieťa XXXXX., nar. XXXXX, o ktorého má povinnosť sa starať a ktoré v tomto byte našiel XXXXX, nar. XXXXX, ktorý tomuto dieťaťu zabezpečil poskytnutie potrebnej opatery, pričom k ujme na zdraví dieťaťa nedošlo,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením vyšetrovateľa PZ, Úradu justičnej a kriminálnej polície Okresného riaditeľstva PZ XXXXX, sp. zn. ČVS: XXXXX  zo d¨ľa 25.06.2008  bolo podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie vo veci zločinu opustenia dieťaťa podľa § 206  ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona, na skutkovom základe opísanom v tomto uznesení.

	Následne d¨ľa 27.06.2008 vyšetrovateľ PZ Úradu justičnej a kriminálnej polície Okresného riaditeľstva PZ XXXXX uznesením sp. zn. ČVS: XXXXX podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX, nar. XXXXX pre zločin opustenia dieťaťa podľa § 206 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti  tohto uznesenia.
	S cieľom objasniť skutkový stav veci bolo v priebehu  prípravného trestného konania vykonané rozsiahle dokazovanie vypočutím obvinenej XXXXX, svedkyne – poškodenej XXXXX, svedkov XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, ďalej bol zabezpečený znalecký posudok z odboru zdravotníctva  a farmácie, odvetvia psychiatrie a sexuológie č. XXXXX vypracovaný na obvinenú, ako aj zabezpečené s vecou súvisiace listinné dôkazy. Zárove¨ľ vzhľadom na rozpory vo výpovediach obvinenej a svedka XXXXX bola medzi nimi vykonaná konfrontácia.

	Svedok XXXXX vo svojom výsluchu d¨ľa 02.07.2008 uviedol, že po odchode jeho matky XXXXX odišiel bývať na ul. XXXXX k maminej sestre XXXXX a v byte na ul. XXXXX,  kde má on trvalé bydlisko zostala bývať jeho švagriná XXXXX s jej synom XXXXX. Od tej niekoľkokrát počul, že táto chce odcestovať do XXXXX. Keď bol v byte d¨ľa 18.06.2008, tak XXXXX bola ešte doma. Keď tam prišiel d¨ľa 21.06.2008, vtedy v uzamknutom byte našiel XXXXX na zemi a tento tam plakal. Zistil, že nábytok je rozpredaný a potom od susedov zistil, že XXXXX odcestovala do XXXXX.   O dieťa sa postaral, odniesol ho maminej sestre XXXXX.

Na základe dožadovania sa XXXXX,  ktorá sa následne starala o opustené dieťa, bolo dieťa na základe návrhu Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v XXXXX uznesením Okresného súdu XXXXX XXXXX č. XXXXX zo d¨ľa 02.07.2008 dočasne zverené do starostlivosti Krízového strediska XXXXX v XXXXX a d¨ľa 24.07.2008 bolo uznesením Okresného súdu XXXXX XXXXX pod číslom XXXXX rozhodnuté o ustanovení opatrovníka maloletému XXXXX, ktorým sa stal Úrad práce sociálnych vecí a rodiny XXXXX.

Sociálna pracovníčka ÚPSVaR XXXXX vo svojom výsluchu ako svedok -  poškodený  ustanovený opatrovník uviedla, že na základe uznesenia Okresného súdu v XXXXX bolo dieťa umiestnené v Krízovom stredisku XXXXX. D¨ľa  23.07.2008 sa bez predvolania na oddelenie ÚPSVaR dostavila matka dieťaťa XXXXX a dožadovala sa okamžitého navrátenia dieťaťa do svojej opatery.

Po vypátraní pobytu obvinenej XXXXX bola táto d¨ľa 22.10.2008 vypočutá ako obvinená. XXXXX vo svojom výsluchu uviedla, že to, z čoho je obvinená, nie je pravda. Uviedla, že jej finančná situácia bola veľmi zlá, a preto sa rozhodla, že pôjde do XXXXX kde si chcela zarobiť nejaké peniaze. O svojom zámere telefonicky informovala aj svoju svokru XXXXX, ktorá bola v XXXXX a s touto sa dohodla, že maloletého syna nechá na starostli XXXXX, kým sa domov nevráti XXXXX, alebo kým sa nevráti sama, pričom pobyt v XXXXX si naplánovala na 2-3 týždne. S XXXXX sa na tom taktiež dohodli a v čase, keď XXXXX odchádzala z domu, tak pri maloletom XXXXX bol XXXXX, ktorému dala aj 500,-Sk na stravu a nutné výdavky.

XXXXX, stará matka XXXXX vo svojej výpovedi svedka d¨ľa 02.07.2008 uviedla, že vedela o tom, že sa XXXXX chystá odcestovať do XXXXX a túto upozor¨ľovala, nech nenecháva dieťa samotné doma, že ona sa vráti z XXXXX d¨ľa 22.06.2008.

D¨ľa  24.10.2008 vo svojom výsluchu XXXXX ako svedok uviedla, že je bezprostrednou susedkou a aj vzdialenou príbuznou XXXXX, a teda aj jej syna XXXXX a nevesty XXXXX. O pomeroch v tejto rodine vie veľmi dobre, lebo XXXXX a XXXXX sa u XXXXX zdržiavali veľmi často.  Počas ich pobytu u nej v byte sa vzájomne rozprávali a z rozhovoru medzi XXXXX  a XXXXX vzišla dohoda, že XXXXX odcestuje do XXXXX a dieťa nechá na starosť XXXXX, ktorý prisľúbi že sa o dieťa postará a podľa vyjadrenia XXXXX sa XXXXX aj vedel postarať a v opatrovní by mu pomohla aj XXXXX. Keď XXXXX odchádzala, tak XXXXX s XXXXX boli v byte, aby dieťa nevidelo matku odchádzať a aby neplakalo. XXXXX sa o dieťa niekoľko dní riadne staral, chodil s ním aj k svojej tete do XXXXX. Po niekoľkých d¨ľoch sa od XXXXX dozvedela, že bol udať XXXXX a že povedal, že dieťa našiel opustené v uzamknutom byte.

Z dôvodu potreby vykonať konfrontáciu medzi obvinenou XXXXX a svedkom XXXXX bolo vykonané šetrenie, pri ktorom bolo zistené, že tento odcestoval so svojou matkou XXXXX do XXXXX kde sa zdržiava na neznámom mieste.  Z uvedeného dôvodu bolo uznesením vyšetrovateľa PZ zo d¨ľa 24.10.2008 trestné stíhanie prerušené podľa § 228 ods. 2 písm. a/ Trestného poriadku.  Vzhľadom na to, že d¨ľa 10.11.2008 bol zistený svedok, ktorý k veci vedel uviesť  dôležité skutočnosti a tento sa dostavil k výsluchu, bolo uvedeného d¨ľa uznesením vyšetrovateľa PZ podľa § 228 ods. 5 Trestného poriadku pokračované v trestnom stíhaní. 

Svedok XXXXX  vo svojom výsluchu d¨ľa 10.11.2008 uviedol, že žije v spoločnej domácnosti s XXXXX a veľmi často ich navštevovali XXXXX so svojom dieťaťom a XXXXX, ktorí sú ich susedmi. Vedel, že XXXXX je vo veľmi zlej finančnej situácii, a preto sa táto s XXXXX dohodla, že pôjde do XXXXX kde si zarobí nejaké peniaze a za ten čas sa XXXXX postará o dieťa, s čím on súhlasil. Keď XXXXX odchádzala z domu do XXXXX, vtedy bol XXXXX doma a opatroval maloletého XXXXX. Po niekoľkých d¨ľoch bezproblémového opatrovania, pravdepodobne počas jeho pobytu na ul. XXXXX „dostal od niekoho rozum“ a udal spolu s jeho tetou XXXXX XXXXX, že táto opustila dieťa. Na jeho výčitky voči XXXXX, že to nie je pravda, že XXXXX nechala samé dieťa v byte, mu XXXXX povedal, že on sa nebude starať o dieťa.

 Okresný súd XXXXX II sp. zn. XXXXX d¨ľa 31.03.2011 vydal príkaz na jej zatknutie. Opätovne z dôvodu neprítomnosti obvinenej bolo trestné stíhanie prerušené podľa § 228 ods. 2 písm. a/  Trestného poriadku.

Na základe správy z Národnej ústredne Interpol bol zistený pobyt obvinenej v XXXXX XXXXX ktorá sa na Slovensko dostavila d¨ľa 02.06.2014.  V ten istý de¨ľ bolo pokračované v trestnom stíhaní podľa § 228 ods. 5 Trestného poriadku, opätovne bola vypočutá XXXXX, svedok XXXXX a bola medzi nimi vykonaná konfrontácia, pri ktorej XXXXX sám uviedol, že to bol výmysel jeho mamy. Vo výpovedi uviedol, že keď XXXXX odchádzala, bolo dieťa pri ¨ľom.

Vyhodnotením všetkých získaných a v spise zhromaždených dôkazov jednotlivo a vo vzájomnom súhrne  podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku mám  za to, že skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci, nakoľko  vykonaným vyšetrovaním bolo bezpochyby preukázané, predovšetkým výsluchmi obvinenej a svedkov XXXXX, XXXXX, XXXXX, že obvinená XXXXX síce v inkriminovanom období odcestovala na mesiac do XXXXX za prácou, avšak pred odchodom do zahraničia sa dohodla s XXXXX, ktorý s nimi býval v spoločnej domácnosti na ul. XXXXX v XXXXX a svojou susedou XXXXX, že sa o jej syna postarajú, kým sa ona nevráti dojmov. V tejto súvislosti poukazujem aj na  výpoveď svedka XXXXX zo d¨ľa 02.06.2014, ako aj vykonanej konfrontácie medzi obvinenou a svedkom XXXXX zo d¨ľa 02.06.2014, z ktorých okrem iného vyplýva, že  uvedenú skutočnosť, teda to, že XXXXX mal nájsť v uzamknutom byte v Košiciach na ulici XXXXX opustené maloleté dieťa XXXXX nar. XXXXX sa nezakladá na pravde, nakoľko to bol výmysel jeho matky XXXXX, pričom keď obvinená odchádzala do XXXXX bolo dieťa pri ¨ľom. 

Podľa § 206 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona sa zločinu odloženia dieťaťa dopustí ten, kto opustí dieťa, o ktoré má povinnosť sa starať a ktoré si nemôže zadovážiť pomoc a vystaví ho tým nebezpečenstvu smrti alebo ublíženia na zdraví a spácha čin na dieťati mladšom ako šesť rokov. 

Objektívna stránka vyššie citovaného zločinu spočíva v konaní páchateľa, ktorý opustí dieťa, o ktoré má povinnosť sa starať a ktoré si nemôže zadovážiť pomoc a vystaví ho tým nebezpečenstvu smrti alebo ublíženia na zdraví.

Opustením dieťaťa sa rozumie konanie, následkom ktorého je dieťa neschopné samo si pomôcť, ponechané svojmu osudu, teda prerušenie  starostlivosti o dieťa za takých okolností, keď vzniká pre dieťa nebezpečenstvo ujmy na zdraví  alebo smrti (R 47/1978 a B 2/1983). V dôsledku takéhoto konania je dieťa zanechané na mieste, kde hrozí nebezpečenstvo  ohrozenia života alebo zdravia, na ktorom nájdenie  a poskytnutie starostlivosti treťou osobu je náhodné, o čom je páchateľ uzrozumený, pričom sa vyžaduje úmyselné zavinenie.

Vychádzajúc z konštatovaného, teda obvinená svojim konaním nenaplnila obligatórne znaky skutkovej podstaty trestného činu a v žiadnom prípade nespôsobila následky, ktoré Trestný zákon predpokladá na vznik trestnoprávnej  zodpovednosti v skutkovej podstate   vyššie citovaného zločinu opustenia dieťaťa podľa § 206 ods. 1, ods. 2 písm. b/ Trestného zákona, či iného trestného činu uvedeného v osobitnej časti Trestného zákona. Zárove¨ľ zo záverov vykonaného dokazovania vyplýva, že obvinená svojim konaním (v podstate tým, že svoje maloleté dieťa po predchádzajúcej vzájomnej dohode ponechala pri odchode do zahraničia v starostlivosti rodinných príslušníkov) nevykazuje ani znaky žiadneho priestupku, ktorý by mohol byť prejednaný príslušným orgánom ako priestupok.

Podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku prokurátor  zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

S poukazom na vyššie uvedené skutočnosti bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Dušan Čislák
prokurátor