Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 465/13/5506	Martin, 8.8.2014
EEČ : 2-40-255-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a, písmeno b, písmeno e Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu Martin, Odboru všeobecnej vnútornej správy 

	v presne neustálenej dobe od roku 2010 do 02. 09. 2013 v XXXXX na XXXXX v byte, ktorého je vlastníkom spoločne s poškodenou XXXXX, nar. XXXXX, neustále verbálne poškodenú napádal, vulgárne jej nadával, urážal ju po jej príchodoch domov slovami „kde sa bola kurviť“, čím ju ponižoval, po jej príchode domov jej brával kabelku s mobilným telefónom, prezeral obsah jej mobilného telefónu, správy a údaje o uskutočnených hovoroch, a keď mu poškodená kabelku alebo mobilný telefón odmietala dať, túto vytrhol, niekedy ju sotil pri tom o stenu a zobral telefón alebo kabelku s telefónom, kontroloval čo v ňom je, sledoval ju, následne ju koncom roka 2012  vysťahoval zo spoločnej spálne, na čo poškodená odišla do detskej izby k dcére a ďalšie noci spávala v detskej izbe na zemi pri dcére, kde ju neustále chodil kontrolovať či tam je, schválne ju chodil vyrušovať, chodil na balkón fajčiť, búchal dvermi, schválne ju po príchode do izby, ako ležala na zemi kopal, čím jej odopieral oddych a spánok, fyzicky ju mierne napadal strkaním, 
	v presne nezistenom čase v máji roku 2013, keď sedela na lavičke pred domom s kamarátkou a išla urobiť domov kávu, do každej kávy dal penu na holenie a keď mu povedala že je „nenormálny“ začali sa naťahovať, dal jej facku, sotil ju o stenu a kopol do zadku, 
	v presne nezistenom čase v júli roku 2013, keď prišla domov a šla sa umyť, dal jej facku, pričom, keď už vedela že bude chcieť jej kabelku, tak si mobilný telefón schovala do spodného prádla, za nohavicami,  pričom keď jej kabelku vytrhol a zistil, že mobilný telefón tam nemá, prišiel za ňou do kúpelne s otázkou „kde má telefón“, na čo mu povedala že ho nemá a nedá mu ho, začal ju „ošahávať“, prešiel jej rukami okolo nôh a rozkroku a našiel ho, chytil ju za ruky a keď sa mu ho nepodarilo vytiahnuť ju sotil o stenu v dôsledku čoho poškodená spadla na zem, chytil ju pod krk a začal na ňu kričať, že sa bola len kurviť, telefón sa mu podarilo vytiahnuť a ušiel s ním do spálne, kde sa zamkol, a telefónu poškodenej všetko vymazal, bezdôvodne jej vylial vo¨ľavky, ktoré mala ako darčeky a vykrikoval, že sa bola kurviť za voňavky, že jej ich kupujú tí čo sa s nimi kurví, že jej zo života urobí peklo,
	v presne nezistenom čase v priebehu mesiaca august roku 2013, zo spoločného bytu vysťahoval elektrické spotrebiče, a to chladničku, práčku, televízory, nábytok - sedaciu súpravu, koberce, lampy a iné potreby domácnosti, vyčlenil si miestnosť spálne, ktorú pred ¨ľou zamykal, čím jej bezdôvodne obmedzil prístup k majetku a urobil tak byt neužívateľným, 
	a následne dňa 01. 09. 2013, keď prišla poškodená vyzdvihnúť do bytu dcéru XXXXX, ktorá v tom čase bola u obvineného na prázdninách, chcela si zobrať osobné veci, požiadala obvineného, aby jej odomkol a otvoril spálňu, že si zoberie osobné veci obrusy, uteráky a obliečky, čo  urobil a ona videla, že v miestnosti sa nachádza už len vstavaná skriňa, do ktorej si išla po veci, odsunula posuvné dvere a keď si brala veci obvinený jej chcel v tomto zabrániť a od skrine odtisnúť, pričom jej úmyselne privrel pravú ruku do posuvných dverí skrine čím jej spôsobil zranenie, a to edém ruky s čiastočným znecitlivením prstov, na čo sa rozplakala a odišla z bytu preč, čím jej spôsoboval strach a nepohodu z jeho prítomnosti, čo sa prejavilo na jej psychike ako aj na strate telesnej hmotnosti,   

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
 	Vyšetrovateľ PZ OKP OR PZ Martin uznesením sp. zn. XXXXX podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie pre  zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), písm. b), písm. e)  Tr. zák., a následne uznesením pod tou istou spisovou značkou z XXXXX podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX, nar. XXXXX pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), písm. b), písm. e)  Tr. zák.,  ktorý sa mal stať na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som zistil, že konajúci policajt vykonal všetky dostupné dôkazy, potrebné  pre náležité zistenie skutkového stavu veci. 

Obvinený vo svojej výpovedi 12. 03. 2014 v podstate uviedol, že nie je pravdou, že by poškodený XXXXX, nar. XXXXX, od roku 2010 do roku 2012 „týral“. Spoločne normálne nažívali až do roku 2012. V roku 2012 sa začalo správanie poškodenej meniť, chodila cvičiť, brala tabletky na chudnutie, chodila na masáže. Následne poškodená povedal, že si našla prácu, začala domov chodiť po večeroch, čo však bolo už v roku 2013. Neskôr, po veľkej noci roku 2013 sa stalo, že mu poškodená povedal, že bude doma, pričom on keď prišiel domov s dcérou, poškodenú doma nenašiel. V tom čase nadobudol podozrenie, že ho manželka, poškodená, podvádza a má niekoho iného. Na jeho dotazy, že kde bola, poškodená reagovala tak, že sa do toho nemá starať.  Počas víkendov on strážil dieťa a poškodená chodila preč. Keď sa poškodenej opýtal, že kde pracuje povedala mu, že keby vedel akú má prácu, tak ju tam nepustí. V mesiaci august si poškodená neprišla pre ich spoločnú dcéru vôbec, pričom pre ňu prišla až 01. 09. 2013. V auguste mu tiež volal kamarát, ktorý mu povedal, že videl jeho manželku, poškodenú, s cudzím mužom na zastávke. On osobne stretol poškodenú na diskotéke, kde bola so svojím frajerom. V tom čase nemal vedomosť o tom, že sa jedná o frajera jeho manželky, len to predpokladal, avšak neskôr sa mu to potvrdilo. Poškodená ho neustále provokovala, aby ju udrel, a že keď to urobí, tak pôjde na políciu a udá ho. Mal vedomosť o tom, že bývalý manžel ju bil, bol aj odsúdený za to. Nikdy poškodenú neudrel, ona ho dva roky podvádzala a plánovala ako od neho odíde. Veci z ich spoločného bytu  čiastočne odniesla aj poškodená. Poprel tiež, že by jej mal pricviknúť ruku do dverí skrine. Priznal, že zobral poškodenej telefón z kabelky, keď prišla neskoro domov, avšak k obsahu telefónu sa nedostal, nakoľko ho mala poškodená zablokovaný. Telefón jej zobral iba raz, avšak nie nasilu, ale keď bola v kúpeľni a mala kabelku položenú na stole. Nikdy ju nesotil. Tiež poprel, že by jej robil zle, keď chodil fajčiť na balkón, nakoľko poškodená spávala v detskej izbe, a na balkón sa ide z obývačky, teda nie cez izbu, kde spávala poškodená. V detskej izbe spávala poškodená asi od februára roku 2013, kam však odišla sama, pretože povedala, že obvinený chrápe, smrdí a preto, aby jej neurobil náhodou ďalšie dieťa. Facku jej nikdy nedal. Do kabelky jej pozeral, keď mal podozrenie, že niekoho už má iného. Poškodená keď prišla domov kabelku si schovávala na rôzne miesta. Tiež priznal, že niektoré veci, ktoré boli jeho z bytu zobral preč a odložil ich inde. Vulgárne jej nenadával, pričom jej však hovoril, že sa bola flákať. Dňa 01. 09. 2013 si poškodená bola zobrať v ich byte nejaké veci, pričom si pricvikla do skrine prst. 

Svedkyňa poškodená XXXXX 16. 09. 2013 vypovedala, že nezhody medzi ňou a obvineným začali v roku 2010, keď jej mal vykrikovať, že sa kurví, že je lesba, a neustále na ňu žiarlil, tak sa rozišli. Obvinený chodil aj dlhšiu dobu (10-14 dní) pracovať do Bratislavy, pričom keď sa vrátil, tak jej nadával, a vykrikoval, že sa kurví. Keď prišla hocikedy domov, tak jej zobral mobil, resp. kabelku a to aj nasilu, keď bol opitý, a prezeral obsah jej telefónu. Kontroloval ju v práci, volával ľuďom, že kde aj a pod., čo jej bolo veľmi trápne. Niekedy ju sotil o stenu, a neustále jej vulgárne nadával a upodozrieval ju z nevery. Koncom roku 2012 ju vysťahoval zo spálne, pričom keď spávala s dcérou v detskej izbe stále „buntošil“. Chodil fajčiť na balkón, búchal dverami, naschvál ju kopal nohami na zemi. Niekedy v júli jej dal facku. Tiež je nasilu zobral telefón, ktorý mala ukrytý pod oblečením na sebe. Povylieval jej voňavky. Následne v priebehu mesiaca august roku 2013 vysťahoval z bytu veci a zariadenie, čím ho v podstate spravil neobývateľný. Keďže sa v byte už nedalo bývať odsťahovala sa k známemu. Dňa 01. 09. 2013 prišla do ich bytu, pričom dcéra XXXXX sa hrala vonku, odkiaľ, si chcela zobrať nejaké svoje veci. Obvinený jej nechcel otvoriť spálňu, tak začala kopať do dverí, na čo ich obvinený otvoril. Keď si chcela vybrať veci zo skrine obvinený ju odsunul a zasúvacími dverami jej pricvikol ruku do dverí. Na to sa rozplakala a odišla preč. Išla na ošetrenie s poranenou rukou, kde jej bolo „vystavené ošetrenie s práceneschopnosťou v trvaní 7-10 dní“. Na PN nebola, pretože je nezamestnaná. 
Na otázky konajúceho vyšetrovateľa odpovedala, že zo strany obvineného sa nejednalo (okrem už popísaného) o nejaké napádanie, skôr išlo o strkanie a naťahovanie sa o kabelku, inak jej fyzicky neublížil. Napadol ju raz, v máji roku 2013, keď ju kopol a dal jej facku, inak ju nebil, nefackal nekopal, len jej nadával. Tiež si násilným spôsobom nevynucoval sex. Ich dcéru tiež nikdy nezbil ani nijako nenapadol. 	
	Poškodenej vadilo, keď išla domov, že jej bude zase kontrolovať obvinený veci, s obvineným sa dohodnúť nevedela, bola znechutená. V závere výpovede uviedla, že „nemôžem výslovne povedať, že by som bola nejako psychicky týraná, alebo fyzicky, to nie je tak, ale to sledovanie a neustále ponižovania, to robí a spôsobuje mi týmto zo života peklo“.

	Dňa 25. 04. 2014 poškodená nad rámec prvotnej výpovede uviedla, že obvinený ju nútil ísť do zamestnania, aby išla zarábať. Keď spávala s dcérou v izbe, tak obvinený chodil okolo nich, udieral ich, v dôsledku čoho nemohli v noci spať. Stále ju kopal do zadku, udieral ju, bral jej telefón. Počas toho ako bola na brigáde v Martine (piatok, sobotu a nedeľu od 16,00 h do 23.00 h) bola dcéra XXXXX s obvineným. Keď už nežili ako druh a družka, tak jej obvinený peniaze nedával. Naposledy bola zamestnaná v roku 2005 v XXXXX. Obvinený jej napriek tomu, že do roku 2010 nežili ako druh a družka, hádali sa, prispieval na domácnosť, platil polovicu bytu a prispieval aj na stravu. Keď chodil na balkón fajčiť naschvál otváral (obvinený) dvere na izbe kde spala, ktorými ju udieral. „Pomer“ v roku 2013 a 2012 nemala. 

	Dňa 17. 06. 2014 poškodená doplnila svoju výpoveď v tom, že keď spávala v detskej izbe na zemi, tak tam obvinený chodil a ju ležiacu na zemi kopal. Obvinenému hovorila, že to medzi nimi neklape, aby sa odsťahoval preč z ich spoločného bytu. Keď bola doma obvinený „vybľakoval“, čo jej nedovolilo spať. Pripustila, že nejaké veci zo spoločného bytu zobrala aj ona. Dňa 01. 09. 2013 si prišla do ich bytu pre veci, pričom ju doviezla dcéra XXXXX, ktorá ju čakala pred domom. Keď si brala veci zo skrine, obvinený jej pricvikol dverami skrine ruku, po čom ju hodil na válendu. Poškodená plakala, pričom po chvíli tam prišla jej dcéra XXXXX, nakoľko nevedela, kde tak dlho je.  Nezhody medzi poškodenou a obvineným začali niekedy koncom roku 2012. Keď bola sama s obvineným, tak ju buchol, sotil a kopol. Telefón si schovávala pred obvineným preto, lebo keď jej ho tento zobral, tak jej ho nedal aj dva-tri dni, dcéra chodila do škôlky, a bez telefónu nemala možnosť sa dohodnúť. V minulosti na svojich partnerov podávala trestné oznámenia. 
	Na otázku obvineného „Vyhodil som ťa zo spálne alebo si odišla dobrovoľne, lebo si už spávala s iným?“, poškodená odpovedala, že  „Chcelo by sa Vám spať s takýmto chlapom, čo vám furt nadáva XXXXX, choď si s lesbami p... lízať. Proste sa mi zhnusil“.    

	Svedkyňa XXXXX, dcéra poškodenej, dňa 09. 01. 2014 vypovedala, že do roku 2011 bývala v spoločnej domácnosti s obvineným a poškodenou, pričom v období rokov 2010 a 2011 si nevšimla, že by dochádzalo zo strany obvineného k nejakému násiliu voči poškodenej. Keď odišla do zahraničia v roku 2013, tak jej začali chodiť od poškodenej nejaké zvláštne správy, z ktorých jej bolo zrejmé, že jej mama je nešťastná s obvineným, že jej robí zle. Niekedy okolo 15. 04. 2013 k nej začala poškodená chodiť aj s dcérou XXXXX  a vtedy si na nej všimla, že má modriny po rukách a nohách. Až neskôr jej poškodená povedal, že modriny jej spravil obvinený. Tiež jej poškodená povedal, že jej mal obvinený nasilu zobrať telefón počas toho ako bola v kúpeľni. Obvinený jej často bral mobil, a tiež ju bezdôvodne udieral. Tiež mala vedomosť o tom, že keď obvinený chodil na balkón fajčiť, tak naschvál búchal dverami dverí do poškodenej, tiež ju bezdôvodne kopal, keď spávala na zemi, robil jej schválnosti. Rovnako tak vedela o tom, že obvinený zobral zo spoločného bytu, ktorý mal s poškodenou veci, čím ho spravil neobývateľný. Začiatkom septembra roku 2013 išla spoločne s poškodenou do XXXXX zobrať veci, pričom poškodenú doviezla a na túto čakala v aute. Keď sa poškodená nevracala do auta polhodinu, tak zazvonila, pričom jej do bytového telefónu jej povedal obvinený, že poškodená už ide dole. Keď poškodená vyšla pred dom, tak videla, že táto má opuchnutú ruku, pričom ju zaviezla na ošetrenie. Nikdy nevidela, že by obvinený napadol fyzicky poškodenú, všetko vie len od poškodenej (okrem ostatne spomenutého incidentu, po ktorom viezla poškodenú na ošetrenie). 

	Dňa 17. 06. 2014 svedkyňa XXXXX vypovedal nad rámec svojej prvotnej výpovede, že  všetko začalo, keď prišla zo „Švajcu“ v apríli roku 2013. Poškodená sa jej vtedy sťažovala, že ju obvinený psychicky týra. Správy, ktoré jej poškodená posielal, počas jej pobytu v zahraničí, boli normálne, ale ona z nich vycítila, že niečo nie je v poriadku. V roku 2013 veľa zo spolužitia poškodenej s obvineným nevidela, ale vedela od mami, že žili zle, niečo sa tam diať muselo. V roku 2013 v lete videla na tele poškodenej modriny, tak na rukách, ako aj na nohách. K „incidentu“ zo septembra roku 2013 uviedla, že čakala pred domom, pričom prišla aj jej sestra XXXXX, ktorá, nakoľko sa poškodená nevracala z bytu von, povedal, že ide zazvoniť na zvonec. 

	Svedok XXXXX, otec poškodenej, dňa 11. 06. 2014 vypovedal, že nemá vedomosť o tom, že by medzi obvineným a poškodenou dochádzalo k „niečomu“, nevie o fyzickom násilí ani o hádkach. Že by sa medzi obvineným a poškodenou niečo malo diať nepočul ani od obvineného, ani od poškodenej ani od susedov. Modriny na poškodenej nevidel. Vedel, že poškodená odišla od obvineného, pričom dôvodom jej odchodu bolo to, že si našla frajera.   

	Svedok XXXXX, brat poškodenej, dňa 11. 06. 2014 vypovedal, že podľa jeho názoru, je celá „táto“ vec len výmyslom jeho sestry, teda poškodenej. Myslí si to preto, lebo vie, že jeho sestra má už tretieho partnera a vie aj ako to bolo s pánom XXXXX, ktorý bol manželom poškodenej a tiež ju mal týrať.  Celú „túto“ vec považuje za zbytočnosť, ktorá nastala v súvislosti s tým, žer poškodená sa chcela rozísť s obvineným, čo mala urobiť normálnou cestou. K fyzickému napádaniu poškodenej obvineným uviesť nič nevedel, nikdy sa mu poškodená nesťažovala, a keď prišiel k nim na návštevu tiež si nič zvláštne nevšimol. Myslí si, že poškodená si našla ďalšieho partnera a preto si toto všetko vymyslela. 

	Svedkyňa XXXXX, najbližšia suseda obvineného a poškodenej, d¨ľa 11. 06. 2014 vypovedala, že na poškodenej nikdy žiadne modriny nevidela, obvineného hodnotí ako slušného, šikovného a pracovitého človeka, pričom z ich bytu nikdy nepočula krik alebo buchot. Nevidela, že by bola poškodená utrápená, smutná a obvineného nevidela opitého. Poškodená je podľa jej názoru skôr osobou výbušnou. 

	XXXXX XXXXX, dcéra poškodenej, dňa 11. 06. 2014 vypovedala, že obvinený sa správal k poškodenej otrasne, sledoval ju, kontroloval a vždy bolo od nich počuť krik, buchot a plač. Tiež videla na tele poškodenej modriny, ktoré mala po celom tele. Keď obvinený videl, že poškodená berie dcére XXXXX veci a balí sa, a poškodená dlhšiu dobu nevychádzala pred dom, tak išli do bytu a tam videli ako mal obvinený nad poškodenou ruku a škrtil ju.  Potom jej pricvikol ruku do skrine, na čo poškodená prišla s plačom pred dom do auta. Obvinený poškodenú stále bil, nadával jej, vyhrážal sa jej. Videla ako poškodenú socia a chytrá ju pod krk, pričom jej potrhal retiazky. Poškodená aj v lete musela nosiť oblečenie s dlhým rukávom, lebo mala všade po tele modriny. Keď poškodená spávala s dcérou XXXXX v izbe, obvinený im tam stále vybuchoval, hovoril, že rozkope dvere. Obvineného pod vplyvom alkoholu nevidela. 

	Svedkyňa XXXXX, kamarátka poškodenej, dňa 11. 06. 2014 vypovedala, že obvinený poškodenej nadával, urážal ju a raz prišla s modrinou na ruke. Nevidela, že by obvinený poškodenú zbil, nadávky počula. K modrine ktorú videla na ruke poškodenej, jej táto povedala, že ju obvinený stlačil. Z počutia vie, že obvinený mal poškodenú biť, čo vie od poškodenej.  S poškodenou sa stretávala dva roky, pričom keď bolo pekne, tak sa stretávali denne. Poškodená jej povedal, že je týraná. Obvinený na poškodenú žiarlil, pričom poškodená sa jej dva mesiace predtým ako sa odsťahovala v roku 2013 pochválila, že má priateľa. Najskôr poškodená „frajera“ tajila, no potom sa priznala. 

	Svedkyňa XXXXX, matka obvineného, dňa 07. 07. 2014 obsahom svojej výpovede v podstate charakterizovala obvineného ako slušného človeka, pričom od počiatku tvrdila, že poškodená nie je vhodná partnerka pre neho. Vedela od vnučky (dcéry obvineného a poškodenej), že poškodená má iného muža. Ostatné súvislosti týkajúce sa „fungovania“ obvineného a poškodenej poznala len sprostredkovane. Obvinený mal poškodenú rád, nikdy ju neudrel, a tiež vedela, že obvinený sa s poškodenou „naťahovali“ o telefón. 

	Svedok XXXXX, bývalý priateľ XXXXX, dňa 07. 07. 2014 vypovedal, že obvinený sa o rodinu staral ukážkovo, nažívali normálne, pričom poškodená občas na obvineného zvýšila hlas (tiež aj na dcéru XXXXX). V čase, keď mal vzťah s XXXXX, mu táto povedal, aby zobral obvineného „preč“, lebo je strašné ako sa k nemu poškodená správa.  Nikdy nebol svedkom nejakého fyzického násilia, hádok alebo nadávok medzi obvineným a poškodenou. 

	V priebehu vyšetrovania bol vypracovaný znalecký posudok č. 17/2013, znalcom z odboru psychológie, z obsahu a záverov ktorého vyplynulo, že v poradí druhé manželstvo poškodenej, s p. XXXXX, bolo komplikované opíjaním sa a násilím zo strany manželky. U poškodenej bola konštatovaná labilná emocionalita, kognitívna zložka emócie u nej je dysfunkčná. Osobnosť je nesamostatná, labilná. Poškodená vykazuje známky psychickej traumatizácie, pričom znalec popísal prejavy traumatizácie u poškodenej. Zárove¨ľ znalec tiež uviedol, že tieto prejavy sa do istej miery mohli kumulovať u poškodenej od jej 17-rokov, od jej prvého neúspešného vzťahu, ale najdramatickejšie sa prejavili v súvislosti s konaním obvineného. 
	Znalec, ktorý vypracoval spomenutý znalecký posudok bol opätovne k tomuto vypočutý, pričom obsahom svojich výpovedí v podstate uviedol, že dramatické súžitie a rozchod nemôžu byť citovo neutrálne. Toto konštatovanie znalca platí aj vo vzťahu k manželstvu poškodenej s p. XXXXX. Nie je v možnostiach psychologickej metodiky presne odmerať podiel prvého a druhého vzťahu na stave zistenom pri znaleckom vyšetrovaní poškodenej. Pri predošlých vzťahoch poškodenej možno traumatizáciu iba predpokladať, v čase vyšetrenia poškodenej bol konštatovaný stav, ktorý je časovo najbližší ku konaniu obvineného. Predpokladané predchádzajúce traumatizácie poškodenej mohli senzibilizovať jej prežívanie v čase aktuálnom. U poškodenej sa určite „nabaľovalo“ že prežila tri problematické vzťahy, ktoré majú nepochybne svoj diel na symptomatike zistenej znalcom u poškodenej. 

	Do spisového materiálu bol vo forme listinného dôkazu zabezpečený ambulantný záznam zo dňa 01. 09. 2013, z ošetrenia ruky poškodenej. 

	Podľa § 208 ods. 1 písm. a), písm. b), písm. e) Tr. zák. zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby sa dopustí ten, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie, alebo obmedzuje jej bezpečnosť, bezdôvodným odopieraním stravy, oddychu alebo spánku, alebo odopieraním nevyhnutnej osobnej starostlivosti, ošatenia, hygieny, zdravotnej starostlivosti, bývania, výchovy alebo vzdelávania, nedôvodným obmedzovaním v prístupe k majetku, ktorý má právo užívať. 

	Podľa § 127 ods. 5 Tr. zák. blízkou osobou sa na účely trestných činov vydierania podľa § 189, znásilnenia podľa § 199 ods. 2, sexuálneho násilia podľa § 200 ods. 2, sexuálneho zneužívania podľa § 201 ods. 2, týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208, nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 2 alebo nebezpečného prenasledovania podľa § 360a rozumie aj bývalý manžel, druh, bývalý druh, rodič spoločného dieťaťa a osoba, ktorá je vo vzťahu k nim blízkou osobou podľa odseku 4, ako aj osoba, ktorá s páchateľom žije alebo žila v spoločnej domácnosti.

	Pre naplnenie znakov vyššie uvedenej skutkovej podstaty zločinu po objektívnej stránke v časti konania sa vyžaduje, aby sa páchateľ dopustil konania niektorým z taxatívne vymenovaných spôsobov uvedených v základnej skutkovej podstate tohto trestného činu.  

	Podľa ustálenej rozhodovacej činnosti súdov sa týraním rozumie spravidla zlé nakladanie so zverenou osobou, vyznačujúce sa vyšším stupňom hrubosti a bezcitnosti, ako aj určitou trvalosťou, ktoré táto osoba pociťuje ako ťažké príkorie. Nevyžaduje sa, aby sa jednalo o konanie sústavné a nepretržité. Nevyžaduje sa tiež, aby u zverenej osoby vznikli následky na zdraví, musí však ísť o konanie, ktoré týraná osoba pre jeho krutosť, bezohľadnosť alebo bolestivosť pociťuje ako ťažké príkorie. Na naplnenie znakov tohto trestného činu treba, aby v dôsledku páchateľovho týrania bolo spôsobené fyzické alebo psychické utrpenie, a to ktorýmkoľvek konaním uvedeným v ustanovení § 208 ods. 1 písm. a) až písm. e) Tr. zák. Fyzickým a psychickým utrpením sa rozumie taký stav, ktorý sa vyznačuje telesnými alebo duševnými bolesťami, ktoré ovplyvňujú obvyklý spôsob života týranej osoby a netrvajú celkom krátky, prechodný čas.  

	Vyhodnotením dôkazov vykonaných v priebehu vyšetrovania, tak jednotlivo ako aj v ich súhrne, som dospel k  záveru, že obvinený sa nedopustil „celého“ konania, tak ako je popísané vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Obvinený od počiatku trestného konania negoval fyzické alebo verbálne útoky voči poškodenej, tiež vylúčil, že by jej mal vulgárne nadávať. 

	Naproti tomu poškodená popisovala konanie obvineného, ktorého sa mal dopúšťať v podstate tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	V prospech tvrdení obvineného je celkom nepochybne možné hodnotiť výpovede svedkov XXXXX, otca a brata poškodenej, ktorí jednoznačne vylúčili vedomosť akéhokoľvek „neprístojného“ správania obvineného voči poškodenej. Z dokazovania nevyplynula skutočnosť, ktorá by odôvodňovala nedôveryhodnosť výpovedí pokrvných príbuzných poškodenej, resp. nebola badaná ich tendencia pomôcť obvinenému. Ich tvrdenia boli preto akceptované ako vierohodné, majúce výpovednú hodnotu. 

	Obrana obvineného je okrem výpovede svedkyne XXXXX (matky obvineného), ktorá jednoznačne vylúčila vedomosť o násilnom správaní obvineného voči poškodenej, ako aj to, že by mal obvinený poškodenej nadávať, aj výpoveďou svedka Kuhfsa. Uvedený svedok nebol v čase jeho výsluchu v príbuzenskom, alebo obdobnom pomere ani k obvinenému, ani k poškodenej, pričom popisoval to čo videl v čase, keď chodil do domácnosti obvineného a poškodenej. XXXXX vykreslil práve osobu poškodenej ako tú, ktorá zvyšovala v ich domácnosti hlas, či už na obvineného alebo na dcéru XXXXX. 
Rovnako tak v prospech obvineného bola akceptovaná výpoveď svedkyne XXXXX, ktorá je najbližšou susedou obvineného, a ktorej byt má dokonca jednu stenu spoločnú s bytom, v ktorom sa obvinený mal dopúšťať konania kladeného mu zas  vinu v tomto trestnom konaní. XXXXX jednoznačne vylúčila akúkoľvek vlastnú  vedomosť o fyzickom alebo verbálnom ataku obvineného voči poškodenej, naopak obvineného hodnotila pozitívne, čo sa týka spôsobu jeho života, starostlivosti o rodinu a pracovitosti. 

	Nikto z vyššie spomenutých svedkov nevidel na poškodenej známky fyzického násilia, nikomu sa táto nesťažovala na „zlé“ správanie  obvineného voči nej, a tiež neboli svedkom žiadnych hádok, resp. vulgárnych výstupov obvineného voči poškodenej. 

	Na druhej strane v prospech tvrdení poškodenej boli tiež produkované viaceré dôkazy, a to najmä výpovede jej dcér (XXXXX a XXXXX). 
	K výpovediam uvedených svedkýň je možné uzavrieť, že ich obsah pozostáva v prevažnej miere (väčšine) z informácii sprostredkovaných im poškodenou. 

	Poškodená sama obsahom svojich výpovedí „produkovala“ rozpornosti, keď napr. počiatok konania obvineného najskôr ustálila v roku 2010, neskôr až v roku 2012,  ďalej vypovedala, že obvinený ju udrel (dal facku) v júli roku 2013, potom v máji roku 2013, čo je vzhľadom ku krátkosti realizovania jej výpovede v procesnom postavení svedka (16. 09. 2013) od spáchania stíhaného skutku značný rozpor. Svedkyňa tiež najskôr vypovedala, že dcére XXXXX obvinený nikdy neublížil, a neskôr uviedla, že keď spala u dcéry na zemi, tak okolo nich chodil a kopal ich, čo neskôr modifikoval, že ju udieral ležiacu na zemi dverami. Poškodená v končenom dôsledku ustálila útoky obvineného ako socanie, jednu facku a vulgárne nadávky. 

	Je neprehliadnuteľné, že gro obsahu výpovedí poškodenej, ktorými má popisovať konanie obvineného, ktorého sa mal voči nej dopúšťať, sa cyklicky vracia k tomu, že obvinený sa chcel dostať k obsahu jej telefónu, čím ju chcel „kontrolovať“. Výpoveď poškodenej vzhľadom k svojej diverzite podstatne stráca na vierohodnosti. 

	Výpoveď svedkyne XXXXX bolo potrebné podľa jej obsahu vyhodnotiť ako sprostredkovanú, pričom svedkyňa osobne nebola priamym svedkom napadnutia poškodenej obvineným, ani iného konania, ktorého sa mal dopúšťať obvinený voči poškodenej. Dôveryhodnosť výpovede tejto svedkyne je oslabovaná aj rozpornosťou jej tvrdení viažucich sa k incidentu, ktorý sa mal stať 01. 09. 2013, keď išla poškodená do bytu k obvinenému pre veci. Najskôr svedkyňa vypovedala, že keď sa jej matka nevracala z bytu od obvineného, išla jej zazvoniť na domový telefón, ktorý zdvihol obvinený a povedal jej, že poškodená už ide dole (výpoveď z 09. 01. 23014), pričom neskôr (17. 06. 2014) vypovedala, že zazvoniť išla jej sestra XXXXX, ktorú v predošlej výpovedi ani nespomenula. 

	Výpoveď svedkyne XXXXX bola, po jej vzájomnom vyhodnotení s ostatnými vo veci vykonanými dôkazmi, vyhodnotená ako nedôveryhodná. Primárne je potrebné uviesť, že menovaná vypovedala „podrobnejšie“, „obsiahlejšie“ a popísala viacero konaní ako samotná poškodená, a to aj napriek tomu, že v čase rozhodnom nežila s obvineným a poškodenou v spoločnej domácnosti. Tiež vypovedala, že poškodená mala stále modriny, a to po celom tele, pričom sama poškodená uviedla, že obvinený ju fyzicky atakoval iba raz.  Tiež svedkyňa XXXXX, ktorá bola prakticky v dennom kontakte s poškodenou vypovedala, že modrinu videla iba raz na ruke poškodenej. Nebolo možné uveriť ani tvrdeniam svedkyne, že poškodená mala biť napádaná v byte, mala plakať, bolo odtiaľ počuť krik, a to keď svedkyňa stála za dverami. Pokiaľ by sa obvinený dopúšťal konania, ktorého výsledkom by boli uvedené akustické prejavy, bola by to s najväčšou pravdepodobnosťou počula aj najbližšia suseda, svedkyňa XXXXX. 

	XXXXX XXXXX, ako aj svedkyňa XXXXX, najpodrobnejšie popísali incident medzi obvineým a poškodenou, ktorý sa mal odohrať v kúpeľni ich bytu, keď sa obvinený snažil dostať k mobilnému telefónu poškodenej, a to aj napriek tomu, že pri ňom prítomné neboli. Toto nepochybne svedčí o ich podrobnej sprostredkovanej informácii o situácii medzi obvineným a poškodenou, ktorá im bola interpretovaná práve poškodenou (ich matkou) a z jej aspektu. 
Je potrebné poznamenať, že tak ako vyplynulo z vykonaného dokazovania svedkyne XXXXX XXXXX a XXXXX, boli jediné osoby, ktoré nemali vedieť o „frajerovi“ poškodenej, ktorého mala počas spolužitia v jednej domácnosti s obvineným. O tomto vedel otec poškodenej, jej brat, svedkyňa XXXXX, pričom s iným mužom ju v rozhodnom období videl aj svedok XXXXX.  

	Znalecký posudok vo veci vypracovaný, doplnený opakovanými výpoveďami znalca, bol vyhodnotený ako úplný, pričom o jeho správnosti a odbornosti neboli ani najmenšie pochybnosti. K znaleckému dokazovaniu je potrebné uzavrieť, že napriek konštatácie prítomnosti „traumy“ u poškodenej nie je (z aspektu vyvodzovania trestnoprávnej zodpovednosti) možné konštatovať výlučný príčinný vzťah jej vzniku s konaním obvineného. Znalec jednoznačne uviedol, že poškodená vykazuje známky psychickej traumatizácie, pričom znalec popísal prejavy traumatizácie u poškodenej,  avšak tieto prejavy sa do istej miery mohli kumulovať u poškodenej od jej 17-rokov, od jej prvého neúspešného vzťahu. Pri predošlých vzťahoch poškodenej možno traumatizáciu iba predpokladať, v čase vyšetrenia poškodenej bol konštatovaný stav, ktorý je časovo najbližší ku konaniu obvineného. Predpokladané predchádzajúce traumatizácie poškodenej mohli senzibilizovať jej prežívanie v čase aktuálnom. 

	Na základe predpokladu prameniaceho z časového hľadiska, teda že konanie obvineného je najbližšie k momentu vyšetrenia poškodenej a konštatovania jej traumatizácie, nie je možné budovať príčinný vzťah medzi konaním obvineného a následkom vo forme prítomnosti známok traumatizácie u poškodenej. 
Je potrebné uviesť, že existencia traumatizácie poškodeného nie je znakom skutkovej podstaty stíhaného trestného činu, inak povedané pre naplnenie skutkovej podstaty stíhaného zločinu je irelevantná prítomnosť prejavov traumatizácie u poškodeného, podstatné je to, či konanie, ktorého sa dopustil páchateľ voči poškodenej osobe mohla táto pociťovať, vzhľadom na všetky prítomné atribúty tohto konania, ako ťažké príkorie.     

	Z vykonaného dokazovania bolo možné ustáliť, že vzťah medzi obvineným a poškodenou sa postupom času začal „rozpadať“, jeho kvalita sa zhoršila. Z výpovedí svedkov XXXXX, obvineného, svedka XXXXX, svedkyne XXXXX možno prezumovať, že jedným z elementov podmieňujúcich rozpad, resp. zhoršenie kvality vzťahu medzi obvineným a poškodenou bola ďalšia „známosť“ poškodenej, ktorú nadviazala počas spolužitia s obvineným. Obvinený sám pripustil, že žiarlil, čo potvrdila aj poškodená, pričom tiež priznal, že sa snažil dostať k obsahu mobilného telefónu poškodenej, a to preto lebo chcel zistiť, či  má poškodená nejakú inú „známosť“. Z dokazovania tiež vyplynulo, že sama poškodená svojím správaním (obvinenými pri odchode nepovedala kam ide, keď sa vrátila v noci nepovedala mu kde bola, neuviedla mu, kde robí s tým, že keby to vedel, tak ju tam nepustí, ukrývala si svoj mobilný telefón atď.), dávala „zámienky“ obvinenému k podozrievavosti. 

	Vyhodnotením dôkazov vyššie uvedených bolo namieste dospieť k záveru, že obvinený sa nedopustil konania, ktoré by svojou povahou, frekvenciou a intenzitou bolo možné subsumovať pod objektívnu stránku skutkovej podstaty stíhaného trestného činu. 

	Vykonaným dokazovaním však nebolo celkom vyvrátené, že by obvinený prezeral mobilný telefón poškodenej, vulgárne jej nadal (čo počula aj svedkyňa XXXXX), urobil jej modrinu na ruke a pricvikol jej ruku do skrine. Takéto konanie však nenapĺňa znaky skutkovej podstaty  zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), písm. b), písm. e) Tr. zák., a to práve z dôvodov, ktoré sú podrobne rozvedené vyššie. 

	Konanie obvineného, keď pricvikol poškodenej ruku do skrine bolo tiež posúdené aj vo vzťahu k ust. §156 Tr. zák., teda trestnému činu ublíženia na zdraví, pričom toto nenaplnilo objektívnu stránku uvedenej skutkovej podstaty trestného činu, v časti následku. Z dôkazov vykonaných (ambulantná správa z 01. 09. 2013) vyplýva, že toto poranenie je namieste hodnotiť ako ľahké, nevyžadujúce si vystavenie práceneschopnosti. Doba v tomto listinnom dôkaze uvedená, 7-10 dní, nie je objektívnou dobou liečenia, je určením opätovného posúdenia, resp. kontroly zranenia lekárom. Takto určenú dobu nie je možné stotožniť s dobou liečenia skutočnou.  

	Vzhľadom k vyššie uvedenému som toho názoru, že konanie, pre ktoré bolo začaté trestné stíhanie a vznesené obvinenie XXXXX nie je možné po zvážení a vyhodnotení všetkých okolností relevantných právne kvalifikovať ako trestný čin. Správanie obvineného bolo v rozpore zo zásadami riadneho občianskeho spolunažívania, ale vzhľadom na spôsob jeho vykonania, jeho následky, okolnosti za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa, možno konštatovať, že toto môže vykazovať znaky iného protiprávneho konania - priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

	Z týchto dôvodov som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Daniel Mikuláš
prokurátor