Okresná prokuratúra Michalovce 
Nám. Slobody 3, 071 01 Michalovce 1

Sp. zn. : Pv 976/13/8807	Michalovce, 15.10.2014
EEČ : 2-66-426-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Ohrozenie pod vplyvom návykovej látky podľa § 289 odsek 2 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 204/2013 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Michalovce
Podľa § 215 odsek 1 písmeno c Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: operátor výroby
pre  prečin ohrozenia pod vplyvom návykovej látky podľa § 289 ods. 2 Tr. zákona, ktorého sa mal dopustil na tom skutkovom základe, že dňa 09. 09. 2013 v čase okolo 01.00 h  viedol osobné motorové vozidlo továrenskej značky Škoda Octavia, EČ: XXXXX XXXXX s ktorým na ulici XXXXX v Michalovciach narazil do  oplotenia objektu Pošty XXXXX kde z uvedeného dôvodu došlo k dopravnej nehode. Poškodením oplotenia objektu Pošty XXXXX vznikla pre Slovenskú poštu, a. s., Partizánska cesta 9, 975 99 Banská Bystrica 1, škoda na majetku vo výške 335,55 €. Vodič XXXXX nezotrval na mieste dopravnej nehody a z miesta dopravnej nehody ušiel. Počas dokumentovania dopravnej nehody sa na miesto dopravnej nehody dostavil vodič XXXXX, ktorý spôsobil dopravnú nehodu. Po  jeho príchode na miesto bol vyzvaný policajtom dokumentujúcim dopravnú nehodu, aby sa podrobil dychovej skúške, ak bol vodičom vozidla, s ktorým bola spôsobená dopravná nehoda. Vodič XXXXX uviedol, že nebol vodičom vozidla, s ktorým bola spôsobená dopravná nehoda a dychovej skúške sa nepodrobí. Následne bol vyzvaný k odberu a vyšetreniu krvi alebo iného biologického materiálu za účelom zistenia, či pred jazdou s vozidlom nepožil návykové látky, ak bol vodičom vozidla, s ktorým bola spôsobená dopravná nehoda. Aj na uvedenú výzvu XXXXX uviedol, že sa žiadnemu vyšetreniu nepodrobí, pretože nebol vodičom vozidla, s ktorým bola spôsobená dopravná nehoda

lebo je nepochybné, že skutok nespáchal obvinený

Odôvodnenie:
Poverený príslušník PZ,  OR PZ, Okresného dopravného inšpektorátu XXXXX uznesením spisovej značky ORP-223/DI-MI-2013 zo dňa 10. 11. 2013 začal trestné stíhanie pre prečin ohrozenia pod vplyvom návykovej látky podľa § 289 ods. 2 Tr. zákona a uznesením zo  dňa 12. 01. 2014 pod rovnakou spisovou značkou vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin ohrozenia pod vplyvom návykovej látky podľa § 289 ods. 2 Tr. zákona  na skutkovom základe, ako je uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Poverený príslušník PZ po skončení vyšetrovania predložil tunajšej prokuratúre návrh na podanie obžaloby. 
Preskúmaním návrhu povereného príslušníka PZ  som  sa s jeho návrhom nestotožnil.
Obvinený  XXXXX poprel spáchanie trestnej činnosti. Vo svojej výpovedi uviedol, že je pravdou, že v kritickom čase viedol predmetné motorové vozidlo, s ktorým na kruhovom objazde havaroval, pričom z miesta nehody odišiel na políciu nahlásiť dopravnú nehodu. Keď sa vrátil naspäť na miesto nehody spolu s bratom,  nikto od neho nepýtal žiadne doklady, ani ho žiadny príslušník polície nevyzýval, aby sa podrobil dychovej skúške, za účelom zistenia, či nepožil alkoholické nápoje pred jazdou a taktiež ho nikto nevyzýval, aby sa podrobil odberu krvi.  Poprel, žeby pred jazdou požil alkoholické nápoje.
V priebehu prípravného konania boli vypočutí ďalší svedkovia, jednak k okolnostiam dopravnej nehody, ako aj k okolnostiam, ktoré sa udiali počas jej dokumentovania. 
Zo záznamu o dopravnej nehode vyplýva, že v danej veci nebolo  zadokumentované, aby policajt, ktorý realizoval predmetnú nehodu, vyzýval obvineného na vykonanie dychovej skúšky, prípadne iného úkonu na zistenie požitia alkoholu, ani odmietnutie tohto úkonu. 
Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že celé prípravné konanie, vrátane vydania uznesenia o začatí trestného stíhania a uznesenia o vznesení obvinenia vykonal poverený príslušník PZ, ktorý však zároveň aj dokumentoval predmetnú dopravnú nehodu a sám mal údajne vyzývať obvineného, aby sa podrobil dychovej, resp. krvnej  skúške, na zistenie požitia alkoholu. 
Mám za to, že v danom prípade takto vykonané procesné úkony a dôkazy nie je možné použiť v konaní pred súdom ani v ďalšom prípravnom konaní, resp. tieto ani zopakovať, nakoľko prípravné konanie nevykonal vo veci nezaujatý orgán. Práve tento poverený príslušník PZ je kľúčovým svedkom, ktorý  by mal usvedčiť obvineného zo spáchania trestnej činnosti, preto nemohol byť zároveň sám orgánom, ktorý realizoval skrátené vyšetrovanie  a sám vo svojom mene pri výsluchu obvinenému  klásť otázky, ktoré ho mali usvedčiť z trestnej činnosti. 

Domnievam sa, že takéto pochybenie a vady konania nie je možné odstrániť ani zopakovaním celého prípravného konania, nakoľko už samotné uznesenie o vznesení obvinenia sa z vyššie  uvedeného  dôvodu  javí  ako  nezákonné.  Taktiež výsluch tohto  povereného príslušníka PZ v procesnom postavení svedka by za daných okolností postrádal požiadavku objektívnosti a nezaujatosti a nebolo by ho možné použiť ako dôkaz v trestnom konaní.
Podľa § 289 ods. 2 Tr. zákona  je trestne zodpovedný ten, kto sa pri výkone zamestnania alebo inej činnosti uvedenej v odseku 1 odmietne podrobiť vyšetreniu na zistenie návykovej látky, ktoré sa vykonáva dychovou skúškou alebo orientačným testovacím prístrojom alebo sa odmietne podrobiť lekárskemu vyšetreniu odberom a vyšetrením krvi alebo iného biologického materiálu, či nie je  ovplyvnený návykovou látkou, hoci by to pri vyšetrení nebolo spojené s nebezpečenstvom pre jeho zdravie.  
Podľa § 31 ods. 1 Tr. poriadku z vykonávania úkonov trestného konania je vylúčený sudca alebo prísediaci sudcu, prokurátor, policajt, probačný a mediačný úradník, vyšší súdny úradník, súdny tajomník, asistent prokurátora a zapisovateľ, u ktorého možno mať pochybnosť o nezaujatosti pre jeho pomer k prejednávanej veci alebo k osobám, ktorých sa úkon priamo týka, k obhajcovi, zákonnému zástupcovi, splnomocnencovi alebo  pre pomer k inému orgánu činnému v trestnom konaní. 
Podľa § 31 ods. 4 Tr. poriadku námietku zaujatosti je strana povinná vzniesť bez meškania, len čo sa dozvedela o dôvodoch vylúčenia. Úkon, ktorý vykonala vylúčená osoba nemôže byť podkladom na rozhodnutie v trestnom konaní, s výnimkou neodkladného alebo neopakovateľného úkonu.  

V zmysle ustanovenia § 2 ods. 10 veta prvá Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a  to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie.

Zásada náležitého zistenia skutkového stavu veci znamená, že  orgán činný v trestnom konaní je povinný vykonať dokazovanie v rozsahu zabezpečujúcom zistenie skutkového stavu veci bez dôvodných pochybností,  teda bez takých pochybností, ktoré majú za následok to, že rozhodujúci orgán v dôsledku  toho, nemôže nadobudnúť vnútorné presvedčenie o správnosti a zákonnosti prijímaného rozhodnutia. 

Podľa § 2 ods. 12 Tr. poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení  všetkých okolností prípadu 
jednotlivo a v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán. 

Zásada voľného hodnotenia dôkazov neznamená možnosť ľubovôle zo strany orgánov činných v trestnom konaní, pretože rozhodnutie musí byť založené na logickom úsudku vyplývajúcom zo starostlivého uváženia dôkazov získaných a vykonaných zákonným spôsobom. 
Trestný čin  je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v Trestnom zákone ak tento zákon neustanovuje inak. 
Pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti. 
Z pohľadu právnej teórie je trestný čin definovaný komplexom objektívnych a subjektívnych znakov, ktoré v súhrne vytvárajú skutkovú podstatu konkrétneho trestného činu. Vznik trestnoprávnej zodpovednosti je podmienený záverom, že v skutku ako reálne prejavujúcom sa v deji možno spoľahlivo identifikovať prítomnosť všetkých obligatórnych znakov príslušnej skutkovej podstaty trestného činu.  
Podľa § 15 Tr. zákona je trestný čin spáchaný úmyselne, ak páchateľ chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený  týmto zákonom, alebo vedel, že svojím konaním môže  také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť a pre prípad, že ho spôsobí, bol s tým uzrozumený. 
Pri posudzovaní otázky trestnoprávnej zodpovednosti je rovnako dôležité posudzovať splnenie všetkých zákonných znakov objektívnej a subjektívnej stránky, ako aj reflektovať na okolnosti vylučujúce trestnú zodpovednosť a protiprávnosť činu.   

         Z vyššie uvedených zásad trestného konania - § 2 ods. 10 Tr. poriadku  vyplýva, že orgán činný v trestnom konaní sám určuje mieru dokazovania, teda ktoré dôkazy musí v konaní vykonať tak, aby bola požiadavka náležitého zistenia skutkového stavu dostatočne splnená. V zmysle zásady podľa § 2 ods. 10  Tr. poriadku je navyše orgán činný v trestnom konaní povinný vykonať nielen dôkazy objasňujúce okolnosti svedčiace proti obvinenému, ale aj dôkazy svedčiace v jeho prospech. Takéto obojsmerné vykonanie dôkazov je nevyhnutnosťou na to, aby sa vec bez dôvodných pochybností mohla spravodlivo prejednať a v merite aj rozhodnúť.

Podľa § 215 ods. 1 písm. c) Tr. poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je nepochybné,  že skutok nespáchal obvinený.

Vzhľadom na vyššie uvedené bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ivan Tvarožek
prokurátor