Okresná prokuratúra Námestovo 
Hviezdoslavovo námestie 213, 029 01 Námestovo

Sp. zn. : Pv 394/14/5507	Námestovo, 1.12.2014
EEČ : 2-41-149-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Nebezpečné vyhrážanie podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Námestovo
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
správnemu orgánu Obvodný úrad Námestovo, Odbor všeobecnej vnútornej správy,

vedenú pre skutok: dňa 14.05.2014  v čase o 21.30 hod. na prízemí v kuchyni rodinného domu č. 881 v obci Oravská Lesná, okr. Námestovo fyzicky napadol svoju manželku XXXXX a to tak, že jej dal jeden krát facku, načo menovaná spadla na sedačku, prskočil k nej, chytil ju za vlasy a pravé ucho a začal ju ťahať po sedačke, pričom sa jej vyhrážal zabitím so slovami „Uvidíš, tu Ťa zabijem“ čo zopakoval viac krát, načo poškodená utiekla na poschodie domu, kde sa v izbe zatvorila, vybrala z dverí kľučku, dvere podoprela kreslom a vešiakom a telefonicky volala pomoc na t.č. 112, 158 a tiež svojho syna, ktorí urýchlene prišli a páchateľa  odviezli na psychiatrické oddelenie Hornooravskej nemocnice s poliklinikou v Trstenej, čím poškodenej XXXXX, nar. 0.07.1963, trvale bytom XXXXX spôsobil ľahké zranenie, ktoré si nevyžiadalo lekárske vyšetrenie, ale poškodená nadobudla dôvodnú obavu o svoj život.

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Odôvodnenie:
	Dňa 02.06.2014 vydal poverený príslušník Okresného riaditeľstva PZ Dolný Kubín, Obvodného oddelenia PZ Zákamenné pod ČVS:ORP-535/ZK-DK-2014 uznesenie, ktorým podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie pre spáchanie prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je tento opísaný vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Trestné stíhanie bolo začaté na podklade oznámenia, ktoré dňa 29.05.2014 podala poškodená XXXXX, nar. 0.07.1963, trvale bytom XXXXX (ďalej len „poškodená“) na príslušnej súčasti polície. V oznámení poškodená v podstate uviedla skutočnosti, ktoré sú zachytené v skutkovej vete tohto uznesenia. 

	Dňa 05.06.3014 bola vypočutá XXXXX ako svedkyňa poškodená, kde uviedla, že manžel na ňu kričal, že ju zabije a potom sa poopravil, že ju donúti, aby si niečo urobila sama. To, že ju zabije zopakoval viac krát a potom jej povedal, že okráda rodinu, že on musí ťahať celú domácnosť, potom jej začal vulgárne nadávať, fyzicky ju napadol a to tak, že jej dal na ľavé líce otvorenou dlaňou facku, menovaná spadla na sedačku, kde ostala sedieť, priskočil k nej, začal ju ťahať za vlasy a pravé ucho pričom sa jej vyhrážal zabitím so slovami „Uvidíš, tu Ťa zabijem“. Veľmi sa zľakla, bála sa o svoj život a utiekla na poschodie domu, kde sa v izbe zatvorila, vybrala z dverí kľučku, dvere podoprela kreslom a vešiakom a z mobilného telefónu volala na t.č. 112, 158 a tiež svojho syna XXXXX. Bála sa, že svoje vyhrážky uskutoční, lebo bol agresívny. Potom už prišli policajti, rýchla zdravotná pomoc aj syn XXXXX. Ďalej uviedla, že manžel ju už viac krá fyzicky napadol, ale nebola  nikdy PN a už viac krát sa to riešilo na Obvodnom úrade v Námestove ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu.

	Dňa 05.06.2014 bol vypočutý svedok XXXXX, nar. 07.12.1984, ktorý uviedol, že dňa 14.05.2014 v čase okolo 21.30 hod. mu volala jeho matka XXXXX, že otec je silno opitý a vyhráža sa jej zabitím a že je agresívny a ona utiekla do detskej izby. Ďalej uviedol, že mu povedala, že ju v kuchyni fyzicky napadol. V telefóne bola roztrasená, vyľakaná a plakala. Na to sadol do auta a išiel domov, kde mu mama otvorila dvere a potom už prišla rýchla zdravotná pomoc a policajti.

	Následne dňa 30.06.2014 vydal poverený príslušník pod ČVS:ORP-535/ZK-DK-2014 uznesenie, ktorým podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku (ďalej len „Tr. por.“) obvinenému XXXXX, nar. XXXXX v Liptovskom Mikuláši, trvale bytom XXXXX, ženatého, invalidného dôchodcu, na slobode (ďalej len „obvinený“) vzniesol obvinenie pre spáchanie prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona na vyššie uvedenom skutkovom základe.

	Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie.

	Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

	Podľa ustanovenia § 119 ods. 1 Trestného poriadku v trestnom konaní treba dokazovať najmä
a) či sa stal skutok a či má znaky trestného činu,
b) kto tento skutok spáchal a z akých pohnútok,
c) závažnosť činu vrátane príčin a podmienok jeho spáchania,
...

	Podľa § 201 ods. 2 Trestného poriadku policajt postupuje vo vyšetrovaní alebo v skrátenom vyšetrovaní tak, aby čo najrýchlejšie zadovážil podklady na objasnenie skutku v rozsahu potrebnom na posúdenie prípadu a zistenie páchateľa trestného činu.

	V rámci vykonaného skráteného vyšetrovania boli vykonané viaceré dôkazné prostriedky za účelom ozrejmenia skutkového stavu veci, z ktorých poukazujem najmä na tieto: 

	K okolnostiam spáchania stíhaného skutku bol dňa 09.06.2014 vypočutý svedok XXXXX, nar. XXXXX, pričom tento jeho spáchanie dôrazne poprel. Konkrétne v rámci výsluchu do zápisnice uviedol, že večer okolo 21.00 hod. bol v obývačke a chcel námatkovo preskúšať svoje dcéry XXXXX z matematiky, ale manželka ich poslala, aby išli spať.  Jemu povedala, aby sa nestaral do výchovy a pritom zvyšovala hlas a on tiež. Potom zavolala policajtov a on odišiel do letnej kuchyne.

	Opätovne bol k stíhanému skutku obvinený vypočutý dňa 28.10.2014, kde využil svoje zákonné právo v zmysle § 34 ods. 1 Trestného poriadku a k veci odmietol vypovedať. 

	K podstate skutku bol ako svedok XXXXX, nar. 07.12.1984 vypočutý dňa 28.10.2014, ktorý využil svoje zákonné právo v zmysle § 130 ods. 1,2 Trestného poriadku a k veci odmietol vypovedať. 

	K podstate skutku bola ako svedkyňa poškodená vypočutá XXXXX dňa 28.10.2014, ktorá využila svoje zákonné právo v zmysle § 130 ods. 1,2 Trestného poriadku a k veci odmietla vypovedať. 

	Na podklade vykonaných výpovedí, zápisnice o podanom oznámení od poškodenej, spísaných úradných záznamov od príslušníkov PZ a iných listinných podkladov vyplynulo, že obvinený svojím konaním s najväčšou pravdepodobnosťou naplnil všetky formálne znaky stíhaného prečinu, keďže použil voči poškodenej verbálne, ale aj fyzické násilie, čo plne odôvodňovalo vznesenie obvinenia podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku. 

	Avšak následne po vydaní uznesenia o vznesení obvinenia boli všetky zúčastnené osoby (poškodená a syn obvineného) opätovne predvolaní na výsluch a to aj s poukazom na fakt, že u týchto osôb sa jedná o osoby vo vzťahu k obvinenému blízke, ktoré majú v prípadnom konaní pred súdom na hlavnom pojednávaní právo odoprieť vypovedať v zmysle § 130 ods. 1 Trestného poriadku. 
	
	Pre úplnosť k veci podotýkam že súčasťou vyšetrovacieho spisu sú aj iné listinné podklady, ktoré boli do veci zabezpečené. Jedná sa o správy na obvineného a Znalecký posudok vo veci vyšetrenia duševného stavu obvineného, kde znalci u obvineného zistili psychotické ochorenie procesuálneho charakteru - schizofréniu paranoides s chronifikovaným priebehom. 

	Pokiaľ ide o samotné hodnotenie skutkového stavu veci, v tomto smere je možné konštatovať, že tento bol zistený plne súladne s ust. § 2 ods. 10 Trestného poriadku. V posudzovanej veci boli vykonané tie dôkazné prostriedky, ktoré mali dôkaznú relevanciu a mohli prispieť k ozrejmeniu okolností precizovaných v ust. § 119 ods. 1 Trestného poriadku. Rovnako platí, že dôkazné prostriedky vykonané konajúcim príslušníkom PZ v rámci skráteného vyšetrovania spĺňajú kritérium zákonnosti. 

	Na poklade vyššie uvedeného možno teda zhrnúť, že po vydaní uznesenia o vznesení obvinenia, nemožno na základe výpovedí poškodenej XXXXX a svedka XXXXX, nar. 07.12.1984, ktorí využili svoje právo podľa § 130 ods. 1 Trestného poriadku a vo veci odmietli vypovedať dospieť ku konštatovaniu, že bol skutočne spáchaný stíhaný trestný čin. Rovnako platí, že v tomto štádiu konania nemožno získať žiadne iné priame dôkazy a získavanie iných (nepriamych) dôkazov je s poukazom na celkové okolnosti nastoleného prípadu neefektívne a nadbytočné. 	
Dôležité však je, že podstatu stíhaného skutku (okolnosť, že mal obvinený ohrozovať poškodenú) sa po vydaní uznesenia o vznesení obvinenia sa v zmysle § 2 ods. 10 Trestného poriadku náležite ozrejmiť nepodarilo. 

	V nadväznosti na vyššie uvedené skutočnosti je nevyhnutné poukázať aj právnu stránku veci:
   	
	Podľa § 360 ods. 1 Trestného zákona kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu, potrestá sa odňatím slobody až na jeden rok. 
	Podľa § 360 ods. 2 Trestného zákona odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1
a) závažnejším spôsobom konania,
b) na chránenej osobe,
c) preto, aby inému zmaril alebo sťažil uplatnenie jeho základných práv a slobôd,
d) z osobitného motívu, alebo
e) verejne.

	Objektom trestného činu nebezpečného vyhrážania je riadne fungovanie medziľudských vzťahov, najmä ochrana jednotlivca pred niektorými závažnými vyhrážkami.

	Hmotným predmetom útoku je človek (osoba), ktorá uskutočnené vyhrážky vníma a je schopná im porozumieť. Adresátom vyhrážok však nemusí byť však za každých okolností tá istá osoba, ako osoba, u ktorej dôvodná obava vznikne. 

	Subjekt prečinu podľa § 360 Trestného zákona je všeobecný, čo znamená, že jeho páchateľom môže byť ktorýkoľvek trestne zodpovedný subjekt. 

	Objektívna stránka skutkovej podstaty trestného činu nebezpečného vyhrážania sa skladá ako väčšina trestných činov z konania, následku a príčinným vzťahom medzi konaním a následkom.

	Samotná objektívna stránka ako celok tohto trestného činu spočíva vo vyhrážkach páchateľa inej osobe smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou, a to takým spôsobom, že to u takejto osoby môže vzbudiť dôvodnú obavu z ich uskutočnenia. 

	Páchateľ sa však tohto trestného činu nemôžu dopustiť len tým, že sa inej osobe vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou, ale toto vyhrážanie musí byť vykonané takým spôsobom, že u poškodenej osoby spôsobí následok - vzbudenie dôvodnej obavy. To znamená, že následkom tohto trestného činu je vznik dôvodnej obavy. Dôvodnou obavou sa rozumie určitý vyšší stupeň tiesnivého pocitu z konania, ktorým sa niekto niekomu vyhráža. Dôvodná obava nemusí reálne u poškodeného nastať, je však nevyhnutné, aby aspoň jej vznik bol reálny (objektívne možný). V tejto súvislosti je preto potrebné, aby bolo vyhrážanie starostlivo hodnotené, pretože toto je potrebné dôsledne odlišovať od prejavov, pri ktorých síce boli použité „silné slová“, ale tieto neboli postavené na reálnych základoch. To znamená, že samotná vyhrážka musí byť mienená vážne, nie však z úmyslu jej naplnenia, ale z hľadiska úmyslu jej vyslovenia, teda že ju páchateľ chcel vysloviť a mala pôsobiť ako vyhrážka. 

	Pri prečine nebezpečného vyhrážania podľa § 360 Trestného zákona je nevyhnutné posudzovať taktiež všetky ďalšie relevantné okolnosti konkrétneho prípadu, spoločné správanie páchateľa a obete pred spáchaním a po spáchaní činu nevynímajúc.

	Z hľadiska subjektívnej stránky sa pri tomto trestnom čine vyžaduje úmysel, a to buď v priamej alebo nepriamej forme podľa § 15 Trestného zákona. 
 
	Na základe vyššie opísanej právne argumentácie možno dospieť záveru, že v tomto štádiu konania nie je dané dôvodné podozrenie zo spáchania prečinu podľa § 360 Trestného zákona a to pre absenciu naplnenia objektívnej stránky skutkovej podstaty tohto trestného činu. 

	S prihliadnutím na vyššie uvedené skutočnosti som preto vyhodnotila v kontexte ust. § 2 ods. 12 Trestného zákona tvrdenie poškodenej ohľadom obavy o jej život a zdravie ako skutkovo nepodložené. To znamená, že stíhané konanie obvineného nemožno v tomto smere hodnotiť ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona.
 
	Z okolností posudzovaného prípadu možno zároveň konštatovať, že konanie obvineného nenapĺňa ani skutkovú podstatu žiadneho iného trestného činu upraveného v osobitnej časti Trestného zákona. 

	Pokiaľ však ide o právne posúdenie stíhaného skutku tak k tomu je potrebné uviesť, že podozrenie, že k určitému protiprávnemu konaniu zo strany obvineného voči poškodenej došlo, je naďalej dané, avšak už len v rovine priestupkovej. Naďalej totiž z výpovede poškodenej a svedka vyplýva, že sa obvinený v inkriminovaný deň správal k poškodenej hrubo (mal ju údajne ťahať za vlasy a pod.) a okrem iného jej vulgárne nadával.  
 
	Podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov priestupku proti občianskemu spolunažívaniu sa dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

	Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.     

	Vyššie citovaným ustanovením sa upravuje postup, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol príslušný orgán posúdiť ako priestupok, iný správny delikt, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

	V prípade ak teda orgán činný v trestnom konaní dospeje k záveru (aj po vznesení obvinenia), že posudzovaný skutok nie je trestným činom, avšak tento by mohol mať znaky priestupku, je daná jeho povinnosť postúpiť vec príslušnému správnemu orgánu. Hoci sa môže výsledok prípadného priestupkového konania zdať ako zrejmý, v prípade ust. § 214 Trestného poriadku sa jedná o zákonnú povinnosť orgánu činného v trestnom konaní ako v takýchto prípadoch  postupovať, a preto je nevyhnutné znenie zákona plne rešpektovať. 

	Vzhľadom na  vyššie uvedené skutočnosti som preto rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Veronika Kabáčová
prokurátorka