Krajská prokuratúra Bratislava 
Vajnorská 47, 812 56 Bratislava 1 	

Sp. zn. : 2 Kv 6/14/1100	Bratislava, 10.4.2015
EEČ : 2-7-5-2015

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	

Rozhodol: 	prokurátorka Krajskej prokuratúry Bratislava
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
	povolanie: XXXXX
ako  konateľ spoločnosti XXXXX dňa 27.01.2003       skrátil daň z pridanej hodnoty za zdaňovacie obdobie  IV. štvrťrok 2002 podaním daňového priznania,             v ktorom uviedol nižšiu daňovú povinnosť o sumu   XXXXX pričom na základe vykonanej daňovej kontroly  vydal XXXXX XXXXX XXXXX dodatočný platobný výmer č. XXXXX zo dňa         26.11.2003, ktorý nadobudol právoplatnosť dňa 18.12.2003 a vykonateľnosť dňa 03.01.2004, a ktorým XXXXX XXXXX vyrubil daň z pridanej hodnoty za zdaňovacie obdobie IV. štvrťrok 2002                vo výške XXXXX. XXXXX subjekt XXXXX vzniknutý  rozdiel medzi vlastnou daňovou povinnosťou zistenou daňovým úradom a vlastnou daňovou povinnosťou v daňovom priznaní neuhradil, čím štátnemu rozpočtu SR spôsobil škodu vo výške  XXXXX,   

z a s t a v u j e m , 

pretože tento skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ oddelenia ekonomickej kriminality odboru kriminálnej polície XXXXX  (ďalej len „vyšetrovateľ“)  uznesením ČVS: XXXXX   zo dňa 29.9.2005 podľa § 160 ods. 1 Trestného poriadku č. 141/1961 Zb. účinného v čase rozhodovania začal trestné stíhanie a následným uznesením zo dňa 21.2.2006 podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku č. 301/2005 Z.z. účinného v čase rozhodovania vzniesol XXXXX obvinenie za trestný čin skrátenia dane a poistného podľa § 148 ods. 1, ods. 5 Trestného zákona  č. 140/1961 Zb.  účinného v čase spáchania skutku na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
  
Po skončení vyšetrovania vyšetrovateľ  dňa 17.03.2015   predložil prokurátorovi vyšetrovací spis  s  návrhom na zastavenie trestného stíhania  podľa  § 215 ods. 1 písm. b)  Tr. poriadku z dôvodu, že vykonaným vyšetrovaním sa nepodarilo preukázať subjektívnu stránku konania obvineného. Po dôkladnom preskúmaní na vec sa vzťahujúceho vyšetrovacieho spisu a starostlivom vyhodnotení obsahu a výsledkov vykonaného dokazovania som dospela k záveru, že  návrh vyšetrovateľa na zastavenie trestného stíhania je dôvodný.

Obvinený XXXXX vo svojom prvom výsluchu uskutočnenom dňa 14.6.2006 uviedol,             že ako štatutárny  zástupca spoločnosti XXXXX si uvedomuje svoju zodpovednosť,    hoci  pre odstup času si bližšie okolnosti predmetného skutku už nepamätá. Prejavil záujem zaplatiť zistenú pohľadávku v plnej výške a prisľúbil, že za týmto účelom sa bezodkladne skontaktuje so správcom dane. Vo svojom následnom výsluchu uskutočnenom dňa 16.12.2006 uviedol, že vyrubenú daň  v sume  XXXXX dňa  6.12.2006 uhradil v plnej výške. Na dôkaz svojho tvrdenia založil do spisu príkaz na úhradu a výpis zo svojho účtu, z obsahu ktorých          je zrejmé, že na účet správcu  dane bola dňa 6.12.2006 poukázaná platba v sume XXXXX. Zaplatenie dodatočne vyrubenej dane vo svojom výsluchu  potvrdil aj splnomocnený zástupca XXXXX

S poukazom na túto skutočnosť vyšetrovateľ dňa 11.1.2007 podal  návrh na zastavenie trestného stíhania z  dôvodu zániku trestnosti činu. Tento návrh  prokurátor neakceptoval s poukazom     na skutočnosť, že v konaní obvineného absentovala dobrovoľnosť ako základný predpoklad aplikácie inštitútu účinnej ľútosti podľa § 66 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. účinného     v čase spáchania skutku, pretože obvinený  daň zaplatil až po tom, čo bolo voči jeho osobe vedené trestné stíhanie. Vec preto vrátil vyšetrovateľovi na ďalšie konanie, úlohou ktorého    malo byť riadne vyšetrenie všetkých okolností predmetného skutku podstatných pre dôkladné ustálenie skutkového stavu  a rozhodnutie o vine obvineného.
K vyčerpávajúcej otázke možnosti aplikácie inštitútu tzv. osobitnej formy účinnej ľútosti  je potrebné uviesť, že v priebehu vyšetrovania dňa 1.10.2012 nadobudol účinnosť zákon                 č. 246/2012 Z.z., ktorým  sa  mení a dopĺňa zákon číslo 222/2004 Z.z. o dani z pridanej hodnoty             v znení neskorších  predpisov  a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, ktorý so sebou           priniesol novelizáciu Trestného zákona a v jej rámci aj novelizáciu osobitného ustanovenia           o účinnej ľútosti podľa § 86 písm. e) Trestného zákona, podľa ktorého trestnosť činu zaniká      aj vtedy, ak ide o trestný čin skrátenia dane a poistného podľa § 276, neodvedenia dane               a poistného podľa § 277 alebo nezaplatenia dane a poistného podľa § 278, ak splatná daň             a jej príslušenstvo alebo poistné boli dodatočne  zaplatené najneskôr v nasledujúci deň              po dni, keď sa páchateľ po skončení jeho vyšetrovania mohol oboznámiť s jeho výsledkami.  
Bolo  preto úlohou orgánov činných v trestnom konaní zaoberať sa aj otázkou možnosti  aplikácie vyššie uvedeného zákonného ustanovenia na  konanie obvineného.  Použitie inštitútu  tzv. osobitnej formy účinnej ľútosti podľa  § 86 ods. 1 písm. e) Trestného zákona s poukazom  na zákonné ustanovenie § 2 ods. 1 Trestného zákona (posúdenie trestnosti činu podľa zákona, ktorý je pre páchateľa najpriaznivejší), však v posudzovanom prípade nebolo možné,         pretože nebola splnená zákonná podmienka dodatočného zaplatenia dane a jej príslušenstva, ktoré v danom prípade pozostávalo z 50% zvýšenia dane v sume XXXXX vyrubeného správcom dane podľa § 44 ods. 1 zákona č. 289/1995 Z.z. o dani z pridanej hodnoty.

Obvinený XXXXX vo svojom následnom výsluchu uskutočnenom dňa 17.10.2007  uviedol, že daňové doklady z rozhodného obdobia, ani iné doklady preukazujúce uskutočnené dodávateľsko-odberateľské vzťahy už nemá k dispozícii. Vo zvyšku využil svoje právo obvinenej osoby a odmietol viac k veci vypovedať.

XXXXX, poverený zamestnanec XXXXX  vo svojich výpovediach zo dňa  18.12.2006, 19.5.2011 a 20.5.2011 potvrdila, že dňa 7.12.2006 bola na     účet XXXXX pripísaná suma vo výške XXXXX, ktorú zaplatil      konateľ spoločnosti XXXXX XXXXX na základe dodatočného platobného výmeru XXXXX splatného dňa 2. 1.2004. Okrem toho bolo obvinenému  vyrubené zvýšenie dane v sume XXXXX ktoré obvinený doposiaľ nezaplatil.

XXXXX, poverený zamestnanec XXXXX vo svojej   výpovedi uviedol, že obvinený podal za 4. štvrťrok 2002 daňové priznanie k DPH, v ktorom uviedol  vlastnú daňovú povinnosť v sume XXXXX Na základe daňovej kontroly však bola zistená daňová povinnosť v sume XXXXX Na vzniknutý rozdiel v sume XXXXX bola dodatočne vyrubená daň a zároveň bolo určené zvýšenie dane t. j. penále, ktoré obvinený nezaplatil. K výkonu daňovej kontroly obvinený nepredložil všetky potrebné doklady,   spolupráca s ním nebola dobrá, preto správca dane vyrubil daň len na základe dokladov,        ktoré obvinený predložil a ktoré zahrnul do  svojho daňového priznania. 

Z vyššie uvedeného je zrejmé, že v danom prípade správca dane daňovú povinnosť daňového subjektu ustálil na základe pomôcok ako zákonom predpokladaného inštitútu určenia výšky  dane, ktorý sa v daňovom konaní aplikuje v prípadoch, keď XXXXX subjekt nevie riadne a  hodnoverne preukázať svoje príjmy, výdavky a zdaniteľné plnenia. V takýchto prípadoch            má správca dane právo sporné výdavky a odpočty DPH neuznať a základ dane upraviť        podľa pomôcok, t.j. podľa určitých domnienok a predpokladov. V posudzovanom prípade správca dane kontrolou zistil rozdiel daňovej povinnosti vo výške XXXXX, pričom k tejto sume prišiel tak, že obvinenému XXXXX) neuznal žiadnu daň na vstupe       a k deklarovanej výške dane na výstupe pripočítal faktúru s DPH vo výške XXXXX            ktorú obvinený v daňovom priznaní neuviedol, a od takto vypočítanej sumy odpočítal obvineným deklarovanú daňovú povinnosť vo výške XXXXX  

Na vzniknutý rozdiel v sume  XXXXX správca dane vystavil podľa § 44 ods. 6 písm. b/   bod 1 zákona č. 511/1992 Zb. o správe daní a o zmenách v sústave územných finančných orgánov dodatočný platobný výmer č. XXXXX a zároveň podľa § 44 ods. 1 zákona č. 289/1995 Z.z. o dani  z pridanej hodnoty vystavil platobný výmer na daň z pridanej hodnoty č. XXXXX na sumu XXXXX.  Dlžnú sumu vo výške XXXXX obvinený zaplatil dňa 7.12.2006, dlžnú sumu vo výške XXXXX obvinený     doposiaľ nezaplatil.

Postup správcu dane v daňovom konaní a ním zvolený  výpočet výšky dane pre účely     daňového konania, kde  dôkazné bremeno spočíva na daňovom subjekte, však rozhodne    neplatí a nemôže platiť v trestnom konaní. V trestnom konaní je potrebné, aby všetky rozhodné  skutkové okolnosti preukazovali orgány činné v trestnom konaní.  Pri trestnom čine skrátenia    dane a poistného je otázka, či a v akom rozsahu bola daň skrátená,  je podstatnou skutkovou okolnosťou, esenciálnou zložkou  skutkovej podstaty vyšetrovaného trestného činu a základnou otázku viny obvineného, preto je potrebné, aby bola v trestnom konaní riešená samostatne,      bez ohľadu na to, ako o nej svojimi vlastnými výpočtami rozhodol XXXXX orgán.              Zistenia správcu dane sú v trestnom konaní dôležitým dôkazom, avšak orgány činné                    v trestnom konaní nemôžu pri  svojom rozhodovaní bez ďalšieho vychádzať z domnienky,        že ak XXXXX subjekt hodnoverným spôsobom nepreukázal niektoré svoje výdavky alebo zdaniteľné plnenia, ktoré by mu  umožňovali uplatniť odpočet DPH v určitej výške, v tejto výške úmyselne skrátil daň. 

S poukazom na vyššie uvedené na účely predmetného konania,  najmä na preukázanie        subjektívnej stránky konania obvineného, nebolo možné bez ďalšieho uzatvoriť, že obvinený       skrátil  daň  vo výške  XXXXX  Naopak, úlohou orgánov činných v trestnom konaní           bolo zistiť a zodpovedať všetky základné otázky rozhodné pre posúdenie viny obvineného, najmä, aké  zdaniteľné plnenia obvinený reálne prijal a aké uskutočnil, či dostal  za svoje služby     a tovar zaplatené, aká bola jeho daň na vstupe,  aká na výstupe a aká mala byť v konečnom dôsledku jeho vlastná daňová povinnosť.  

V priebehu vyšetrovania sa preto orgány činné v trestnom konaní snažili zistiť a preskúmať aktivity a všetky dodávateľsko-odberateľské vzťahy spoločnosti XXXXX za obdobie   IV. štvrťroka 2002, pričom východiskovým bodom boli účtovné doklady a faktúry, ktoré obvinený predložil správcovi dane na účely daňového konania.  V ňom obvinený deklaroval,        že spoločnosť XXXXX v rozhodnom období IV. štvrťroku 2002 prijala zdaniteľné plnenie od spoločností XXXXX

Daňové konanie sa skončilo a trestné konanie sa začalo domnienkou, že spoločnosť                  XXXXX spoločnosti XXXXX zaplatila faktúru č. XXXXX            a faktúru č. XXXXX vystavené na základe zmluvy o poskytovaní služieb, poradenských                       a konzultačných prác vykonaných v priebehu roku 2002 pri inštalácii pracovných staníc                a serverov, pri údržbe a zabezpečovaní bezporuchovej prevádzky dodaných zariadení   spoločnosti XXXXX  faktúry č. XXXXX a č. XXXXX vystavené  na základe  zmluvy o sprostredkovaní predaja produktov obchodných partnerov, predaj VT,  SW a služieb    a koordináciu subdodávateľov pri dodávkach pre  spoločnosti XXXXX a XXXXX, XXXXX faktúru č. XXXXX za služby vykonané pre XXXXX faktúru č. XXXXX  za služby poskytnuté pre XXXXX., faktúru       č. XXXXXa poradenskú činnosť a projektový manažment pri rozširovaní informačných systémov a zabezpečení stálej prevádzky informačných systémov v spoločnostiach XXXXX  faktúry č. XXXXX a č. XXXXX za sprostredkovanie predaja produktov,  predaj VT, SW a služieb pre XXXXX odmenu za predaj licencií pre spoločnosť XXXXX faktúru    č.XXXXX za poradenské a konzultačné práce vykonané pri inštaláciách pracovných staníc      a serverov, pri údržbe a zabezpečovaní bezporuchovej prevádzky dodaných zariadení  spoločnosti XXXXX., faktúru č. XXXXXa údržbu a profylaktiku fototechniky,  faktúru č. XXXXX za školenie pracovníkov, faktúru č. XXXXX za služby poskytnuté            v oblasti správy systému pre spoločnosti XXXXX. a faktúru č. XXXXX za účtovné a ekonomické poradenstvo za obdobie september až december 2002.

Ďalším dodávateľom služieb spoločnosti XXXXX v rozhodnom období mali byť spoločnosť XXXXX a XXXXX Spoločnosti XXXXX mala spoločnosť obvineného podľa jeho udania zaplatiť na DPH celkovo sumu XXXXX      na základe faktúr  č. XXXXX za služby poskytnuté na základe zmlúv o sprostredkovaní, zmlúv o dielo a zmluvy o prenájme.   Spoločnosti XXXXX mala spoločnosť obvineného zaplatiť na DPH celkovo sumu XXXXX  na základe faktúr č. XXXXX vystavených za poradenské služby a zabezpečenie obrazového stvárnenia projektu XXXXX Celkovo tak mala spoločnosť obvineného svojim dodávateľom JXXXXX za rozhodné obdobie na DPH zaplatiť sumu XXXXX Túto skutočnosť sa však vykonaným vyšetrovaním ustáliť nepodarilo.
XXXXX, konateľ spoločnosti XXXXX v skutočnosti bezdomovec, vo svojej výpovedi uviedol,  že v  spoločnosti pôsobil ako biela ovca. Bol vo finančnej núdzi, preto neznámym ľuďom za XXXXX  podpísal nejaké doklady, reálne však    nič nerobil, nevie ako spoločnosť fungovala, ani  s čím obchodovala. 
XXXXX XXXXX konateľ spoločnosti XXXXX vo svojej výpovedi  realizovanej za prítomnosti tlmočníka z jazyka maďarského a opatrovníka, uviedol, že o spoločnosti XXXXXemá vedomosť,  nevie o tom, že by bol nejakým konateľom. Obvineného, ani spoločnosť XXXXX nepozná. Pamätá si, že rôznym neznámym ľuďom, aj u notára, podpisoval nejaké papiere, čo mu dávali, ale nevie, aké to boli, pretože nevie čítať.       
Z uznesenia XXXXX zo dňa 19.10.2001 sp.zn. XXXXX je zrejmé, že XXXXX bol z dôvodu nesvojprávnosti ustanovený opatrovník za účelom spravovania všetkých jeho záležitostí, vrátane majetkových, a zabezpečovania jeho všestrannej opatery a starostlivosti.  
 XXXXX,  konateľka spoločnosti  XXXXX, uviedla že ich firma prestala aktívne na trhu pôsobiť v máji roku 2001, pričom posledné daňové priznanie podávali za         máj 2002. Daňové priznanie a účtovníctvo za spoločnosť spracovávala účtovníčka XXXXX, u ktorej zrejme zostala účtovná agenda spoločnosti. Po nahliadnutí do faktúr                  č. XXXXX zo dňa 13.12.2002 a č. XXXXX zo dňa 20.12.2002 uviedla, že takéto faktúry pre spoločnosť XXXXX. ich spoločnosť nevystavovala.

XXXXX XXXXX, účtovníčka  spoločnosti  XXXXX vo svojej výpovedi potvrdila,     že na základe ústnej dohody s XXXXXXXXXX a na základe dokladov, ktoré        jej táto predkladala, spracovávala účtovníctvo pre spoločnosť XXXXX Potvrdila,  že táto spoločnosť mala so spoločnosťou XXXXX obchodné vzťahy, k ich podrobnostiam sa však už vyjadriť nevedela.  Účtovné doklady spoločnosti nemá a nepamätá si, ktorému zo svojich zamestnancov ich odovzdala.    
Na druhej strane bolo vyšetrovaním zistené, že spoločnosť XXXXX mala za rozhodné obdobie uskutočniť rôzne zdaniteľné plnenia v prospech spoločností XXXXX pričom ale konkrétny obsah týchto dodávateľsko-odberateľských vzťahov zostal aj po vykonanom vyšetrovaní sporný.
Preveriť celý a vyčerpávajúci rozsah skutočne realizovaných dodávateľsko-odberateľských vzťahov spoločnosti  XXXXX za rozhodné obdobie sa podarilo len v obchodných vzťahoch so spoločnosťou XXXXX, a spoločnosťou XXXXX V prvom prípade obvineným deklarované skutočností zodpovedali zrkadlovému obrazu účtovníctva          v spoločnosti XXXXX. V prípade  spoločnosti  XXXXX obvinený               do daňového priznania k DPH v rozhodnom období zahrnul tri faktúry deklarujúce  uskutočnené zdaniteľné plnenie dňa 17.12.2002, a to faktúru č. XXXXX na sumu XXXXX     vystavenú na základe zmluvy o poskytovaní ekonomických služieb zo dňa 8.2.2002, faktúru         č. XXXXX na sumu XXXXX vystavenú na základe zmluvy zo dňa 3.12.2002 na sumu        XXXXX a identickú faktúru rovnakého čísla na sumu XXXXX vystavenú na základe     zmluvy o poskytovaní ekonomických služieb zo dňa 8.2.2002, pričom overením účtovníctva spoločnosti XXXXX bola zistená pravosť len prvých dvoch faktúr.
XXXXX,  konateľ spoločnosti XXXXX, rovnako tak uviedol, že                   so spoločnosťou XXXXX. mali uzatvorené dve zmluvy, zmluvu o poskytovaní ekonomických služieb  zo dňa 8.2.2002 a zmluvu o dielo zo dňa 3.12.2002.  Na základe týchto zmlúv im spoločnosť XXXXX v rozhodnom období vystavila  dve faktúry, faktúru        č. XXXXX na sumu XXXXX, vrátanie DPH a faktúru č. XXXXX na sumu XXXXX, vrátanie DPH, ktoré spoločnosť XXXXX riadne uhradila. 
Spoločnosti XXXXX spoločnosť XXXXX fakturovala služby na základe zmluvy zo dňa 4.1.2002 za poradenskú činnosť a projektový manažment pri rozširovaní informačných systémov a zabezpečení stálej prevádzky informačných systémov pre spoločnosti XXXXX (faktúra č. XXXXX na sumu XXXXX), na základe zmluvy o sprostredkovaní zo dňa 17.1.2002 sprostredkovanie predaja produktov, VT, SW a služby pre spoločnosti XXXXX (faktúra č. XXXXX na sumu               XXXXX,  na základe zmluvy o poskytovaní služieb zo 4.1.2002 poradenské a konzultačné práce pri inštalácii pracovných staníc a serverov, pri údržbe a zabezpečovaní bezporuchovej prevádzky dodaných zariadení v spoločnostiach XXXXX (faktúra č. XXXXX na sumu XXXXX a faktúra č. XXXXX na sumu XXXXX), na základe zmluvy o sprostredkovaní zo dňa 17.1.2002 sprostredkovanie      predaja produktov obchodných partnerov, predaj VT, SW a služieb a koordináciu subdodávateľov pri dodávkach pre XXXXX a XXXXX, XXXXX (faktúra č. XXXXX na sumu XXXXX), na základe rámcovej zmluvy o správe systému klienta správa systému pre spoločnosti  XXXXX (faktúra č . XXXXX na sumu XXXXX, služby poskytnuté na základe zmluvy o školení pracovníkov (faktúra č. XXXXX na sumu       XXXXX), služby na základe zmluvy o poskytnutí údržby a profylaktiky fototechniky (faktúra   č. XXXXX na sumu XXXXX ), na základe zmluvy o sprostredkovaní zo dňa 17.1.2002 odmena za predaj licencií pre XXXXX    (faktúry č. XXXXX na sumu XXXXX, č. XXXXX na sumu XXXXX, č. XXXXX na sumu XXXXX, č. XXXXX na  sumu XXXXX),  na základe zmluvy o poskytovaní služieb zo dňa 4.1.2002 poradenské  a konzultačné práce (faktúra č. XXXXX na sumu            XXXXX), služby pre XXXXX (faktúra č. XXXXX na sumu XXXXX) a napokon na základe zmluvy zo dňa 5.9.2002 účtovné a ekonomické poradenstvo a (faktúra       č. XXXXX na sumu XXXXX).  
XXXXX, konateľ spoločnosti XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že  meno obvineného, aj meno spoločnosti XXXXX mu je známe,  nespomína si však,          v akej súvislosti. Spoločnosť XXXXX pôsobila na trhu do roku v 2003,         zaoberala sa predajom  výpočtovej techniky a softvéru. K predloženým (vyššie uvedeným) faktúram vystavených spoločnoťou XXXXX sa vyjadriť nevedel, pretože  všetky účtovné doklady spoločnosti sa stratili.  
Na preverenie reálnosti a rozsahu prijatých a poskytnutých tovarov a služieb boli k veci ako svedkovia vypočutí  XXXXX, konateľka spoločnosti XXXXX XXXXX, finančná riaditeľka a prokuristka spoločnosti XXXXXXXXX, konateľka spoločnosti XXXXX XXXXX, XXXXX konateľ spoločnosti XXXXX XXXXX, konateľ spoločnosti XXXXX  cestou právnej pomoci s justičnými orgánmi Českej republiky XXXXX, splnomocnená zástupkyňa XXXXX       XXXXX, zástupca spoločnosti XXXXX, XXXXX XXXXX, splnomocnená zástupkyňa XXXXX  XXXXX, prokurista spoločnosti XXXXX pričom ani jeden z nich nevedel potvrdiť reálnu existenciu vyššie uvedených dodávateľsko-odberateľských vzťahov.              

Zo zabezpečených listinných dôkazov vyplýva, že spoločnosť XXXXX zabezpečovala v roku 2002  sprostredkovanie služieb pre XXXXX XXXXX v likvidácii, ani XXXXX sa s poukazom na uplynutie archivačnej doby nevedeli vyjadriť ani k  svojim dodávateľsko-odberateľským vzťahom uskutočnených v roku 2002, ani k svojim obchodným partnerom. Z písomného vyjadrenia  XXXXX,  externého právnika a likvidátora spoločnosti XXXXX vyplynulo, že o obchodných vzťahoch so spoločnosťou XXXXX          ani XXXXX nemá žiadnu vedomosť, rovnako tak v písomnej dokumentácii spoločnosti nenašiel žiadnu zmienku o údajnom projekte XXXXX

Z vyššie uvedených skutočností  je zrejmé, že vo veci bolo vykonané rozsiahle vyšetrovanie spočívajúce vo výsluchoch jednotlivých svedkov a zabezpečení všetkých dostupných listinných dôkazov, vrátane výpisov z účtov dotknutých spoločností, napriek tomu stále neboli zodpovedané základné otázky umožňujúce riadne ustálenie skutkového stavu a právnej kvalifikácie konania obvineného,   najmä, aké zdaniteľné plnenie spoločnosť XXXXX.  reálne prijala a aké reálne uskutočnila,  či dostala za svoje služby zaplatené, a teda  či bol obvinený povinný zaplatenú DPH odviesť a ak áno v akej výške (ak tak neurobil, v tejto časti  sa dopustil trestného činu neodvedenia dane a poistného alinea prvá) alebo  pokiaľ tovar a služby zaplatené neboli, v akej výške bol obvinený povinný DPH zaplatiť (v tejto časti by sa dopustil trestného činu nezaplatenia dane a poistného), resp,. či mu bolo zaplatené len sčasti, a preto  bol povinný DPH sčasti odviesť a sčasti zaplatiť (v takom prípade by bolo potrebné uvažovať                         o jednočinnom súbehu trestného činu neodvedenia dane a poistného alinea prvá s trestným činom nezaplatenia dane a poistného), rovnako tak aké zdaniteľné plnenia obvinený                     v rozhodnom období prijal,  aká mala byť jeho daň na vstupe,  aká na výstupe,  pričom         ustáliť bolo potrebné aj to, či sa DPH  na vstupe mala odpočítať od vybranej alebo nebranej         DPH na výstupe  alebo pomerne od obidvoch. Až ustálenie týchto skutočností mohlo dať odpoveď  na otázku, aká bola vlastná daňová povinnosť daňového subjektu a potom následne    aj odpoveď na otázku, v akej výške došlo k skráteniu  dane.   

Na zodpovedanie všetkých vyššie uvedených otázok bolo nevyhnutné  do konania pribrať znalca z odboru ekonómia a manažment, odvetvie účtovníctvo a daňovníctvo                XXXXX, ktorý v záveroch  svojho rozsiahleho písomne podaného znaleckého posudku č. XXXXX zo dňa 13.1.2014 a v jeho dodatkoch č. XXXXX zo dňa 17.2.2014      a zo dňa 6.3.2015 a rovnako tak vo svojej výpovedi zo dňa 24.7.2014  uviedol, že bankové účty spoločnosti XXXXX za kalendárny rok 2002 nenadväzujú na príjmové a výdavkové pokladničné doklady spoločnosti, preto jej ťažké identifikovať jednotlivé platby voči dodávateľom. Spoločnosť nepredložila k nahliadnutiu účtovné knihy (účtovný denník a hlavnú knihu), ani evidenciu  vo vedení záznamov daňovej evidencie podľa § 24 zákona o DPH,             čo znamená, že nie je možné overiť jej účtovné operácie týkajúce sa zaúčtovanej dane na vstupe  a výstupe za 4. štvrťrok 2002.  Dodávateľské a odberateľské faktúry a rovnako tak účtovná uzávierka vystavená k 31.12.2002 samy o sebe vypovedajú o tom, že každá odberateľská a dodávateľská faktúra bola uhradená v plnom rozsahu. Účtovný výkaz a výkaz ziskov a strát         za uvedené obdobie vypovedá o tom, že práce spoločnosti XXXXX neboli realizované vlastnými zamestnancami, pretože osobné náklady sú vykázané v nulovej výške, čo sa obvyklej praxi podnikateľských subjektov nevyskytuje. Na zodpovedanie otázky či boli deklarované práce pre jednotlivých odberateľov aj skutočne vykonané, je potrebné od každého odberateľa vyžiadať nevyhnutné účtovné doklady, prekontrolovať ich účtovnú knihu, hlavnú knihu a účtovný denník, pretože je možné, že po ich preverení bude mať spoločnosť XXXXX menšiu daňovú povinnosť a bude  ovplyvnený aj základ dane z príjmov právnických osôb. Bez zabezpečenia potrebných účtovných podkladov sa nedá jednoznačne vyčísliť správna daňová povinnosť. 

Na základe požiadavky znalca sa orgány činné v trestnom konaní snažili zabezpečiť chýbajúce účtovné doklady, vo väčšine prípadov s negatívnym výsledkom. Pri dodatočnom posudzovaní vzťahov s obchodnými partnermi spoločnosti  XXXXX znalec uviedol, že z predložených dodávateľských faktúr bez súpisu vykonaných prác a dodacích listov, bez účtovných kníh a iných účtovných dokladov nie je možné overiť  účtovný zrkadlový obraz  a predmetné faktúry samy o sebe nemajú v účtovníctve účtovnej jednotky žiadnu opodstatnenosť. 
Z vyššie uvedeného je zrejmé, že základné pochybnosti o skutkovom a právnom stave vyšetrovanej veci sa nepodarilo odstrániť ani vykonaným vyšetrovaním, ani znaleckým dokazovaním. Z posúdenia dostupných listinných dôkazov vyplýva, že obvinený pri podaní daňového priznania za IV. štvrťrok 2002 uviedol nepravdu tak o prijatých, ako aj uskutočnených zdaniteľných plneniach spoločnosti XXXXX, čím došlo k podstatnému skresleniu deklarovanej DPH na vstupe a rovnako tak DPH na výstupe, pričom presnú výšku ani jednej z nich sa vykonaným vyšetrovaním ustáliť nepodarilo.  Samotná skutočnosť, že obvinený do svojho účtovníctva zahrnul aj daňové plnenia, ktoré reálne neuskutočnil, resp. o ich vykonaní      je potrebné mať nanajvýš dôvodné pochybnosti, čím si navýšil svoju vlastnú daň na výstupe,      sa vymyká z bežného správania sa páchateľa konajúceho v úmysle skrátiť daň a  vo vlastnom účtovníctve a hospodárení spoločnosti XXXXX žiadnu logiku, pokiaľ týmto         konaním neboli kryté iné nelegálne obchodné transakcie, ktoré sa však týmto vyšetrovaním odkryť nepodarilo, preto takéto úvahy zostanú navždy len v rovine domnienok a dohadov.      Bez ohľadu na ich  správnosť alebo opodstatnenosť platí, že trestné konanie musí byť založené výlučne na exaktnom a nepochybnom zistení skutkového stavu a orgány  činné v trestnom konaní nemôžu chýbajúce články dôkazov alebo svoje rozhodnutia zakladať na indíciách, dohadoch alebo presvedčeniach, ktoré nie sú podložené náležitým zistením skutkového stavu  v zmysle § 2 ods. 10 Tr. poriadku. 
Vyšetrovanie v predmetnej veci bolo vedené pre trestný čin skrátenia dane a poistného podľa      § 148 ods. 1, ods. 5 Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je to uvedené                 vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
Trestného činu skrátenia  dane a poistného podľa § 148 ods. 1, ods. 5  Trestného  zákona  č. 140/1961 Zb. v znení zákona  č. 553/2002 Z.z.   sa dopustí ten,  kto vo veľkom rozsahu skráti daň, poistné na dôchodkové zabezpečenie, nemocenské poistenie, zdravotné poistenie alebo príspevok na poistenie v nezamestnanosti. 

Trestný čin skrátenia dane a poistného predstavuje osobitný druh podvodu spočívajúci v tom,    že páchateľovi je na základe konania, prípadne opomenutie určitého konania, vymeraná nižšia daň, ako by mu podľa zákona mala byť vymeraná.  Skrátením dane sa rozumie akékoľvek konanie páchateľa,  v dôsledku ktorého mu zo strany daňového orgánu bude vyrubená nižšia daň, ako je suma dane  určená zákonom.  To, akým spôsobom a v akej výške bola príslušná daň skrátená, je podstatnou skutkovou okolnosťou, ktorá musí byť predmetom riadneho dokazovania a vyšetrovania orgánov činných v trestnom konaní.  

Po dôkladnom vyhodnotení výsledkov vykonaného vyšetrovania a starostlivom posúdení   obsahu všetkých vyššie uvedených dôkazov tak jednotlivo, ako aj v ich súhrne a vzájomnej súvislosti som dospela k záveru,  že vykonané vyšetrovanie v posudzovanom prípade neprinieslo odpoveď na základné otázky,  či, akým konaním a v akom rozsahu došlo k skráteniu dane.           Bez preukázania uvedeného nemožno uzatvoriť, že konanie obvineného naplnilo zákonné znaky skutkovej podstaty trestného činu skrátenia dane a poistného podľa osobitnej časti Trestného zákona.
Orgánom činným v trestnom konaní nepodarilo zabezpečiť účtovníctvo spoločnosti                 XXXXX ani jej obchodných partnerov umožňujúce zistiť a overiť, aké zdaniteľné plnenia obvinený v rozhodnom období reálne uskutočnil a aké reálne prijal a ako by  sa zmenil jeho vzťah k štátnemu rozpočtu, keby pri podaní daňového priznania za IV. štvrťrok 2002 postupoval  a účtoval v súlade so zákonom, pričom s poukazom  na odstup času, ktorý              od skutku uplynul,  nie je dôvodné a reálne očakávať, že by v danej veci mohli byť ešte zistené alebo zabezpečené akékoľvek  ďalšie dôkazy. Vzhľadom na tieto skutočnosti je potrebné vykonané vyšetrovanie uzatvoriť konštatovaním, že z doposiaľ zabezpečených dôkazov nie je možné vyvodiť záver, že vo veci došlo k spáchaniu trestného činu, za ktorý bolo vedené toto trestné stíhanie, ale ani iného trestného činu podľa osobitnej časti Trestného zákona. 

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento          skutok  trestným  činom  a nie  je  dôvod  na  postúpenie  veci. 
S poukazom na vyššie uvedené skutočnosti a citované zákonné ustanovenie Trestného poriadku som o trestnom stíhaní obvineného rozhodla tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú  je možné podať na Krajskú prokuratúru v Bratislave do  troch dní od oznámenia  tohto uznesenia.  Sťažnosť má odkladný účinok.

JUDr. Eva Drgoňová
prokurátorka