Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 255/14/5506	Martin, 8.9.2014
EEČ : 2-40-342-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Obmedzovanie osobnej slobody podľa § 183 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresný úradu v Martine, odboru všeobecnej vnútornej správy

dňa 21.2.2014 v čase okolo 17.50 hod. zastavil so svojím osobným motorovým vozidlom zn. XXXXX na zástavke autobusu na Ul. XXXXXí, kde z vozidla vystúpil a následne pristúpil k svojej  družke XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX - XXXXX, ktorú udrel do oblasti hlavy, strčil ju do vozidla a odišiel s ňou ku kaštieľu v Záturčí, pričom počas cesty ju udieral  do hlavy, pri kaštieli zastavil a chcel XXXXX vytiahnuť z vozidla, čomu sa bránila, po chvíli zatvorila dvere na vozidle, neskôr mu dvere otvorila, aby vrátil do vozidla veci, ktoré predtým vyhádzal, prešiel na miesto vodiča a s vozidlom išiel po ceste smerom od kaštieľa, kde XXXXX začala trúbiť a snažila sa rozbiť okno na dverách spolujazdca, vtedy s vozidlom zastavil a XXXXX z vozidla vyšla, poškodená utrpela zrnenie - pohmoždenie tváre s podliatinami v oblasti hornej mihalnice ľavého oka, ľavého ucha a brade, ktoré si nevyžiadali vystavenie práceneschopnosti.

	 pretože výsledky prípravného konania ukazujú, že nejde o zločin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom  proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. SNR č. 372/90 Zb. o priestupkoch, v znení neskorších predpisov,

Odôvodnenie:

Vyšetrovateľ OR PZ XXXXX , odboru kriminálnej polície uznesením XXXXX  začal trestné stíhanie a vzniesol obvinenie  XXXXX pre zločin  obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods.1, ods. 2  písm. a) Trestného zákona na tom skutkovom základe, že dňa XXXXX. prišiel so svojím motorovým vozidlom zn. XXXXX kde z vozidla vystúpil, pristúpil k XXXXX, XXXXX ktorého odsotil, následne pristúpil k svojej bývalej družke XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX - XXXXX ktorú udrel päsťou do oblasti hlavy, strčil ju do vozidla a odišiel s ňou ku kaštieľu v Záturčí, pričom počas cesty ju udieral päsťami do hlavy, pri kaštieli zastavil a chcel XXXXX vytiahnuť z vozidla, čomu sa bránila, po chvíli zatvorila dvere na vozidle, neskôr mu dvere otvorila, aby vrátil do vozidla veci, ktoré predtým vyhádzal, prešiel na miesto vodiča a s vozidlom išiel po ceste smerom od kaštieľa, kde XXXXX začala trúbiť a snažila sa rozbiť okno na dverách spolujazdca, vtedy s vozidlom zastavil a XXXXX z vozidla vyšla, pričom pri útoku utrpela pohmoždenia tváre s podliatinami v oblasti hornej mihalnice ľavého oka, pred a za ľavým uchom a na brade, ktoré si nevyžiadali vystavenie práceneschopnosti.
Po vykonaní všetkých potrebných úkonov za účelom objasnenia skutkového stavu veci, vyšetrovateľ PZ v rámci prípravného konania predložil spisový materiál Okresnej prokuratúre v Martine s návrhom na konečné rozhodnutie veci. Po preskúmaní na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som dospela k záveru, že výsledky prípravného konania ukazujú, že nejde o zločin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom  proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. SNR č. 372/90 Zb. o priestupkoch, v znení neskorších predpisov.

Obvinený XXXXX dňa 28.04.2014 vo svojej výpovedi uviedol, že mu je ľúto, že mal potýčku so svojou družkou XXXXX. Sotil ju do auta, lebo si s ňou chcel vyjasniť ich vzťah a nechcel to riešiť pred bratom poškodenej. Vzájomne sa hádali.  

Svedkyňa poškodená  XXXXX dňa 05.05.2014 vypovedala, že v čase keď sa skutok stal boli s obvineným rozídení. Niekedy vo februári 2014 stála na zastávke spolu so svojím bratom XXXXX, keď pri nich zastal XXXXX, vystúpil z auta, odsotil jej brata aj ju udrel do hlavy a sotil ju do auta a zavrel za ňou dvere. Všetko sa odohralo veľmi rýchlo. Šli smerom ku kaštieľu v Martine - Záturčí, tam zastavil vozidlo otvoril jej dvere a chcel, aby vystúpila z auta. Ona nechcela ísť von, bála sa z auta vystúpiť. Potom jej začal vyhadzovať veci z auta, ktoré mala položené na zadnom sedadle, po chvíli ich pozbieral, dal ich do auta, auto naštartoval a šli smerom od kaštieľa, dole cestou. Neskôr sa jej podarilo z auta vystúpiť, prosil ju, aby sa vrátila, ale ona odišla na aute, ktoré išlo okolo a zastavilo pri nej. Počas celého incidentu sa jej XXXXX  ničím nevyhrážal, len sa hádali a bil ju. V čase výpovede poškodená uviedla, že sa snažia vzájomne napraviť ich vzťah a nechce, aby bol jej druh za svoje konanie potrestaný.

Dňa 18.06.2014 poškodená XXXXX na XXXXX, kde sa dostavila ako poškodená na konanie o dohode o vine a treste uviedla, že s odstupom času prehodnotila správanie obvineného, čo sa týka skutku, pre ktorý je stíhaný. V súčasnosti spolu žijú ako partneri, v blízkej budúcnosti plánujeme spoločné bývanie. Skutok, ktorý sa stal dňa XXXXX bol vyvrcholením dlhodobejších nezhôd v ich partnerskom vzťahu, je pravda, že v tom čase situáciu vnímala inak ako teraz, všetko si vysvetlili a nechce, aby jej partner - obvinený  bol za svoje konanie postihnutý. Je pravda, že obvinený ju do auta posadil bez jej súhlasu, ale bolo to z toho dôvodu, že si chcel s ňou vyjasniť ich nezhody osamote, mohla som hocikedy vystúpiť. Zranenia, ktoré dokladovala lekárskymi potvrdeniami mohli vzniknúť aj tak, že  sa udrela o dvere auta, ako nastupovala. 

Vyšetrovateľ do spisu zabezpečil  výpis z registra priestupkov, z ktorého vyplýva, že obvinený bol doposiaľ postihnutý iba za priestupky pre porušenie pravidiel cestnej premávky. Podľa odpisu z registra trestov bol doposiaľ jeden krát súdom trestaný a to v roku 2010, ktorý mu bol amnestovaný a hľadí sa na neho akoby nebol odsúdený.

Prečinu obmedzovanie osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Trestného zákona sa dopustí ten kto inému bez oprávnenia bráni užívať osobnú slobodu. Bránením v užívaní osobnej slobody je zásah do osobnej slobody, zaručenej Ústavou, ktorým sa znemožňuje voľný pohyb osoby, hoci len na krátky čas, ak sa toto obmedzovanie nedá ľahko prekonať (napr. uzavretie v miestnosti alebo v budove, znemožnenie pohybu zviazaním končatín, zvieraním v náručí...) Týmto ustanovením je chránená osobná sloboda v zmysle slobody pohybu. Objektívna stránka spočíva v tom, že páchateľ bráni inému užívať slobodu pohybu, hoci iba na krátku dobu, ak je bránenie ťažko prekonateľné. Obmedzenie osobnej slobody má dočasný charakter. Ide o trváci trestný čin, ktorý trvá počas celej doby, pokiaľ sa osobná sloboda obmedzuje. Kvalifikovanej podstaty daného trestného činu podľa ods. 2 písm. a /Trestného zákona sa dopustí ten, kto čin uvedený v ods. 1 spácha závažnejším spôsobom konania.

Závažnejším spôsobom konania sa podľa § 138 písm. d /Trestného zákona rozumie páchanie trestného činu násilím, hrozbou bezprostredného násilia alebo hrozbou inej ťažkej ujmy. Násilím sa rozumie použitie fyzickej sily k prekonaniu alebo zamedzeniu kladeného alebo očakávaného odporu. Násilie musí byť prostriedkom nátlaku na vôľu napadnutého. Hrozbou násilím sa rozumie nielen hrozba bezprostredného násilia, ale aj hrozba, ktorá sa môže uskutočniť v budúcnosti. Cieľ páchateľa však musí byť adresovaný poškodenému a ten ho musí vnímať. Táto hrozba je spravidla vyjadrená slovne, ale stačí aj konkludentné konanie, ak je z neho a z ostatných okolností zrejmé, že sa uskutoční ihneď, ak sa napadnutý nepodrobí vôli páchateľa. Hrozba inej ťažkej ujmy môže spočívať v hrozbe, že sa spôsobí majetková ujma, závažná ujma na dobrej povesti, rozvrat manželstva a pod. Pri posudzovaní, či ide o inú ťažkú ujmu, je nutné prihliadať k osobným pomerom napadnutého k jeho vyspelosti, skúsenostiam, psychickému stavu a pod.

Trestný čin obmedzovanie osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Trestného zákona je prečinom. Zločinom je spáchanie daného trestného činu až kvalifikovanou skutkovou podstatou.

Spoločným znakom však takéhoto konania musí byt’ skutočnosť, že dochádza k bráneniu v užívaní osobnej slobody a k takému zásahu do osobnej slobody, ktorým je znemožnené alebo obmedzené jej užívanie, voľný pohyb človeka a zároveň je mu znemožnené voľne sa rozhodovať. V danom prípade vychádzajúc z dôkazov ako aj zo samotnej výpovede poškodenej k takémuto zásahu do využitia osobnej slobody nedošlo, nakoľko poškodená v podstate mohla opustiť priestor vozidla a tiež zranenie, ktoré utrpela mohlo vzniknúť pri nastupovaním do vozidla udretím o dvere. 

Na vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti páchateľa pre prečin je však potrebné, aby konanie páchateľa kumulatívne naplnilo všetky znaky prečinu, t. j. formálne znaky, ako aj materiálny znak (závažnosť). 
	
Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti,  za ktorý bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná. 

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo a v ich súhrne, nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán. Orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy podľa svojho vnútorného presvedčenia, ktoré však neznamená možnosť ľubovôle z ich strany, ale musí byť založené na logickom úsudku vyplývajúcom zo starostlivého uváženia všetkých dôkazov získaných a vykonaných zákonným spôsobom.

Vyhodnotením vykonaných dôkazov neboli produkované také dôkazy, ktoré by preukazovali že obvinený násilím bránil bez oprávnenia užívať osobnú slobodu poškodenej. V čase skutku, prechádzali problémovým obdobím vo vzájomnom vzťahu, konanie obvineného bolo vyvrcholením vzájomných nezhôd a snaha tieto nezhody vyriešiť bez prítomnosti iných osôb. Z tohto dôvodu mám za to,  že konanie XXXXX samo o sebe nezakladá znaky skutkovej podstaty zločinu obmedzovanie osobnej slobody podľa § 183 ods. 1, ods. 2 písm. a /Trestného zákona, ani iného trestného činu, avšak vzhľadom k dôkazom produkovaných v prípravnom konaní  možno jeho konanie  posúdiť ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu.

Podľa § 49 ods. 1 písm. d Zákona o priestupkoch č. 372/90 Zb. v znení neskorších noviel sa priestupku proti občianskemu spolunažívaniu dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním, ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

Správanie obvineného XXXXX bolo v rozpore zo zásadami riadneho občianskeho spolunažívania, ale vzhľadom na spôsob jeho vykonania, jeho následky, okolnosti za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa, je jeho závažnosť nepatrná a preto som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia
	
Vzhľadom na uvedené by mohol Okresný úrad v Martine, odbor všeobecnej vnútornej správy vec prejednať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) Z. č. 372/1990 o priestupkoch, v znení neskorších predpisov.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Miroslava Tavelová
prokurátorka