Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 661/13/5506	Martin, 28.3.2014
EEČ : 2-40-90-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	úverový podvod podľa § 250a odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 215 odsek 1 písmeno d (§ 9 odsek 1 písmeno a) Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
dňa 30.11.2004 uzavrel v Martine na ul. A. Kmeťa v kancelárii mandatára XXXXX so spoločnosťou XXXXX s.r.o. XXXXX, zmluvu o úvere č. XXXXX na podklade žiadosti o úver č. XXXXX, na základe ktorej mu bol poskytnutý úver vo výške 663,88 € (20000,- SK), ktorý sa zaviazal zaplatiť spolu s príslušným poplatkom v dvoch mesačných splátkach vo výške 418,24 € (12600,-Sk), pričom pri uzatváraní zmluvy uviedol nepravdivé údaje o svojom príjme, žiadnu z predpísaných splátok neuhradil, čím spoločnosti XXXXX s.r.o., so sídlom XXXXX, IČO: XXXXX, spôsobil škodu vo výške 663,88 € (20000,- SK), 

lebo je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 odsek 1 písmeno a

Odôvodnenie:
	Príslušník policajného zboru ÚJaKP, odboru skráteného vyšetrovania Martin, uznesením pod ČVS:ORP-986/1-OSV-MT-2005 z 14.06.2005 podľa § 160 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhania a následne uznesením z 19.06.2006 podľa § 206 ods. 1 Tr. poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre skutok právne kvalifikovaný ako trestný čin úverového podvodu podľa § 250a ods. 1 Tr. zákona účinného do 31.12.2005, ktorého sa mal dopustiť na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

	Dňa 27.03.2014 poverený príslušník OO PZ Martin-západ v rámci prípravného konania predložil spisový materiál na Okresnú prokuratúru Martin s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. d/ Trestného poriadku s poukazom na ustanovenie § 9 ods. 1 písm. a/ Trestného poriadku. 

Na základe uvedených skutočností som spisový materiál preskúmal a dospel som k záveru, že vyšetrovanie bolo vykonané v súlade so zákonom a v rozsahu potrebnom na rozhodnutie, pričom som zistil, že v predmetnej veci sú dané dôvody na postup podľa ustanovenia § 215 ods. 1 písm. d/ Tr. por. s poukazom na § 9 ods. 1 Tr. poriadku, teda návrh povereného príslušníka na zastavenie trestného stíhania podľa označeného zákonného ustanovenia je plne opodstatnený a trestné stíhanie obvineného je potrebné zastaviť, keďže nemožno pokračovať v trestnom stíhaní, ak je trestné stíhanie premlčané.

Podľa § 16 ods. 1 Tr. zákona účinného do 31.12.2005 trestnosť činu sa posudzuje podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný; podľa neskoršieho zákona sa posudzuje len vtedy, ak je to pre páchateľa priaznivejšie.  Uvedená zásada vyjadruje tú skutočnosť, že ak v čase medzi spáchaním činu a vynesením rozsudku nadobudnú účinnosť viaceré zákony, trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona, ktorý je pre páchateľa priaznivejší, pričom priaznivosť zákona treba posudzovať nielen z hľadiska samého porovnania trestných sankcií uvedených v porovnávaných zákonov, ale rozhodujúci je výsledok, teda či použitie nového zákona ako celku, tzn. ako z hľadiska ustanovení osobitnej časti, tak i z hľadiska všeobecnej časti je pre obvineného priaznivejší. 

V rámci skúmania trestnosti činu je potrebné zaoberať sa najmä otázkou, či skutok, ktorého sa páchateľ dopustil, napĺňal v deň, kedy bol spáchaný, niektorú skutkovú podstatu trestného činu uvedeného v zákone a tiež tým, či nezanikla trestnosť alebo či nedošlo k premlčaniu trestného stíhania. Iba za predpokladu, že skutok napĺňa zákonné znaky skutkovej podstaty niektorého trestného činu uvedeného v osobitnej časti Trestného zákona, za súčasného zistenia, že nedošlo k zániku trestnosti alebo k premlčaniu trestného stíhania, by bolo možné páchateľa uznať vinným. 

Podľa § 9 ods. 1 písm. a/ Tr. por. trestné stíhanie nemožno začať, a ak bolo už začaté, nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak je trestné stíhanie premlčané.

Podľa § 67 ods. 1 písm. d/ Tr. zák. účinného do 31.12.2005 trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je päť rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody viac ako jeden rok. 

Podľa § 67 ods. 2 Tr. zák. účinného do 31.12.2005 do premlčacej doby sa nezapočítava 

a) doba, po ktorú nebolo možné páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú prekážku,
b) doba, po ktorú sa páchateľ zdržiaval v cudzine,
c) skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania,
d) doba, po ktorú bolo dočasne odložené vznesenie obvinenia podľa § 162a Trestného poriadku,
e) doba, po ktorú bolo prerušené trestné stíhanie podľa § 173 ods. 2 Trestného poriadku.doba, po ktorú nebolo možné páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú prekážku, doba, po ktorú sa páchateľ zdržiaval v cudzine, a skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania.

Podľa § 67 ods. 3 Tr. zákona účinného do 31.12.2005 premlčanie trestného stíhania sa prerušuje 

a) vznesením obvinenia pre trestný čin, o premlčanie ktorého ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo
b) ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší.
 
Podľa § 67 ods. 4 Tr. zákona účinného do 31.12.2005 prerušením premlčania sa začína nová premlčacia doba.	

Trestnosť činu zaniká priamo zo zákona uplynutím doby uvedenej v zákone a na tieto okolnosti sa musí prihliadať ex offo, teda z úradnej povinnosti. Uplynutím času totiž postupne slabne až celkom zaniká potreba trestnoprávnej reakcie na spáchaný trestný čin tak z hľadiska generálnej, ako aj individuálnej prevencie. Napokon po dlhšej dobe už nie je možné naplniť ani sledovaný účel trestu a taktiež dochádza k podstatnému sťaženiu možnosti riadne vykonať trestné konanie, predovšetkým vzhľadom na dokazovanie, keďže dôkazné prostriedky strácajú plynutím času svoju presvedčivosť. 

Premlčacia doba začína plynúť od okamihu, keď došlo k dokonaniu trestného činu, pričom pri pokračovacích a trvácich trestných činoch začína premlčacia doba plynúť až od okamihu, keď bol trestný čin dokonaný.

Obv. XXXXX sa skutku, ktorý sa mu kladie za vinu, mal dopustiť dňa 30.11.2004. 

Podľa § 250a ods. 1 Tr. zákona účinného do 31.12.2005, kto vyláka od iného úver alebo záruku na úver tým, že ho uvedie do omylu v otázke splnenia podmienok na poskytnutie úveru alebo na splácanie úveru, a tak mu spôsobí škodu nie nepatrnú alebo získa pre seba prospech nie nepatrný, potresce sa odňatím slobody až na tri roky alebo zákazom činnosti, alebo peňažným trestom.

V danej trestnej veci je zrejmé, že obv. XXXXX je stíhaný za trestný čin úverového podvodu podľa § 250a ods. 1 Tr. zákona účinného do 31.12.2005, za ktorý trestný zákon účinný v čase spáchania skutku stanovuje trest odňatia slobody vo výmere 0 až 3 roky. Z uvedeného potom vyplýva aj určenie dĺžky premlčacej doby, a to vo výmere 5 rokov. 

V priebehu skráteného vyšetrovania bol dňa 11.11.2005 za poškodenú stranu vypočutý zástupca spoločnosti XXXXX XXXXX, a zabezpečené listinné dôkazy. Na základe zabezpečených dôkazov bolo následne XXXXX uznesením z 19.04.2006 vznesené obvinenie. Uvedené uznesenie sa však obvinenému už nepodarilo doručiť, keďže tento, ako vyplýva aj zo správ nachádzajúcich sa vo vyšetrovacom spise, bol v tom čase už na pracovnom pobyte v zahraničí, konkrétne vo Veľkej Británii a jeho adresa nebola známa. Z uvedeného dôvodu bolo trestné stíhanie uznesením z 20.04.2006 prerušené pre neprítomnosť obvineného XXXXX. 

Od uvedeného momentu sa vo veci nevykonávali relevantné úkony, ktoré by mali vplyv na spočívanie, či prerušenie premlčania, pričom v konaní bolo pokračované až uznesením z 18.12.2013, kedy sa podarilo zistiť a zabezpečiť adresu obvineného vo Veľkej Británii.  

Je tak zrejmé, že od 20.04.2006, kedy bolo trestné stíhanie prerušené pre neprítomnosť obvineného, až do 18.12.2013, nebol vo veci vykonaný žiadny relevantný úkon smerujúci k trestného stíhaniu obvineného, ktorý by mal vplyv na spočívanie plynutia premlčacej doby. Zo spisového materiálu rovnako nebolo zistené, že by obvinený počas plynutia premlčacej doby spáchal trestný čin nový, na ktorý Trestný zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší, a taktiež nebola zistená iná skutočnosť, ktorá by mala za následok neplynutie, resp. prerušenie plynutia premlčacej doby. Na preverenie týchto skutočností bol do spisového materiálu doložený aktuálny odpis z registra trestov obvineného, v ktorom nemá žiadny záznam. 

Pokiaľ ide o dôvod spočívania premlčacej doby podľa § podľa § 67 ods. 2 písm. b/ Tr. zák. účinného do 31.12.2005, teda, že sa páchateľ zdržiaval v cudzine, v tomto smere nemám za to, že akékoľvek zdržiavanie v cudzine spôsobuje spočívanie premlčacej doby. Súdna prax už v minulosti zaujala stanovisko, že pobyt páchateľa v cudzine je dôvodom spočívania premlčacej doby doby trestného stíhania len vtedy, ak ide o pobyt neoprávnený. Naviac mám za to, že dôvod spočívania premlčania je daný len v prípade, ak sa páchateľ zdržuje v cudzine s úmyslom vyhnúť sa trestnému stíhaniu. Uvedené sa dá podporiť aj tým, že zákonodarca v Trestnom zákone účinnom od 01.01.2006 priamo do textu zákona vložil uvedené slová, čím chcel vyjadriť skutočnosť, že nie akýkoľvek pobyt v zahraničí, naviac v systéme voľného pohybu svojich občanov, t.j. od roku 1989, by bol dôvod na spočívanie plynutia premlčacej doby. V danom prípade je naviac zrejmé, že XXXXX odišiel na pracovný pobyt do Veľkej Británie bez toho, aby vedel, že sa vedie proti nemu trestné stíhanie, keďže uznesenie o vznesení obvinenia mu doteraz nebolo doručené. Nie je tak možné uzavrieť, že jeho odchod do cudziny by bol determinovaný snahou vyhnúť sa trestnému stíhaniu, resp. by bol jeho pobyt v cudzine neoprávnený. 

Keďže počas plynutia 5 ročnej premlčacej doby nedošlo k žiadnej inej skutočnosti, ktorá by mala za následok prerušenie plynutia premlčacej doby, prípadne jej spočívanie, je tak zrejmé, že v dôsledku plynutia času, došlo po piatich rokoch od 20.04.2006, t.j. 20.04.2011 k premlčaniu trestného stíhania, a tým aj k zániku trestnosti. 

Keďže vyšla najavo okolnosť odôvodňujúca zastavenie trestného stíhania, na ktorú je nutné prihliadať priamo zo zákona, prokurátor vzhľadom na vyššie uvedené a pre okolnosť uvedenú v § 9 ods. 1 písm. a/ Tr. por. trestné stíhanie proti obv. XXXXX zastavil, nakoľko je neprípustné pokračovať v ďalšom trestnom stíhaní obvineného, ak je trestné stíhanie premlčané.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Marián Ťažiar
prokurátor